110 



SKOGRÄS — SKAKTEBLAl) 



i Skogräs, n., gröfre Halfgräs. Se 

 Lappskogräs. 



Skogrs-, ett af de vanligaste art- 

 namn, t. ex. Skogsapel, -frier, -frä- 

 ken, -klöfver, -kovall, -laktuk, -lind, 

 -näfva, -säf, -vial, -vinda, -viol m. fl. 



Se under slägtnamnen. 



Skogsfrublomma, f., en vacker, 



men mycket bräcklig, bladlös ört, till- 

 hörande Nosseväxterna: Epipogium 

 apliyllura Sw. 



f Skogshumle, m. =: l) Pors, se 

 dor; 2) Röllika, Dalarne; 3) Brunört, 

 Dalsland, enligt Linnés Vestg. resa 235; 

 4) Gullklöfver, Dalsland, enligt Linnés 

 Y\. Svec. n. 671. (Hvilken af dessa två 

 sistnämnda, sti*idiga uppgifter är den 

 rigtiga?) 



T Skogslöper, Dalsland = Eke- 

 bräken. 



f Skogsmysk, m. = Linnésört. 



Skolme, m., f.(?), en tångväxt med 

 trind bål och skidlika frukter: Halidrys 

 siliquosa Lyxgb. 



f Skomakarskägg, n., Söderm. 

 = Kärrfrier. 

 f Skorf, Piuskorf, m. = i) i 



Skåne Allmän Snarrefva {Cuscuta); 

 2) i Småland Spergel {Spergula). — 



Bindsleskorf äfven = Snarrefva, 



och namnet passar bättre till Cuscuta 

 än till Spergula. 



TSkottlufva,f.,Boh.=Blåhallon. 



Skriftlaf, se Laf. 



iSkroftistel,jii., Halland=Åker- 

 mjölkfibla. Jfr Åkertistel. 



rSkrubber, Skrubbar, Boh. = 

 Hönsbär. 



Skrufblomstrige kallas familjen 

 /i'orav7mefB ADANs./iVåhjertbladsväxter, 

 med skiftevis sittande, vanligen sträfva 

 blad, före blomningen spiralformigt 

 inrullade blomklasar, sambladig blom- 

 krona och fyra delfrukter (»nötter»). 



Hit höra Lungört, Tungört, Ögon- 

 blomma m. fl. 



Skrap, m., Skräppa, f. Detta 



namn synes ursprungligen tillhöra de 

 stora, breda bladen af T?issilago enligt 

 Linnés omfång; så i norra Sverige {Pe- 

 tasites frigida Fk.) och i Norge. Sedan 

 har det blifvit öfverfördt 1) till bla- 

 den af Karborre (kallade Thordöns- 

 skräppa) och liknande blad, samt 2) 

 till de stora Syre-arterna. 



T Skräkon, n., Jemtl. = Kråkbär. 

 Skräppa, se Skrap. 

 Skräppesyra, se Syra 

 f Skummeslöfsört, f. = Gul Kra- 

 geblomma. 

 -;- Skurgräs, n. = Skaf-fräken. 



Skyfall, 



en Alg, växande pä 



torr mark, i torr väderlek hopskrum- 

 pen och nära osynlig, men efter regn- 

 väder uppsväld och slemmig och der- 

 före ansedd nedregnad: Nostoc com- 

 mune Vauch. 



Skyffelkorn, se Korn. 



Skålbild, se Skålsvamp. 



f Skål-laf utgår. 



Skålrost, se Rost. 



Skålsvamp (Skålbild), m., små 



skål-lika svampar, mycket allmänna: 

 Peziza L. 



Skäde, n. = Dårrepe. «De som 



drucko af iil, brygdt af skädblandadt 

 korn, blefvo liksom fånuge och nästan 

 blinda". Linnés Gotl. resa 223. 



-i- Skäfte, n. = Skaf-fräken. 



f Skägglivete, n. — Kubbhvete. 



Skägglaf, se Laf. 



Skäkteblad, u., en vattenväxt till- 

 hörande Etthjertbladsväxterna, med 

 pil-lika blad och hvit blomruska: Sa- 

 gittnria sugittifolia h. Namnet upp- 

 tages redan af våra äldste författare 

 (»Skäktegräs») och är än i dag bibe- 

 hållet i folkspråket, men de äldre be- 



