SOCKERKIST — SOLÖGA 



115 



som artförändringsnamn, t. ex. Socker- 

 böna, -toppskål, -melon, -potates m. fl. 



f Sockerkist, m., ett Amerikanskt 

 trädslag, närmande sig Mahogny. 



Sockerpalm, f., en palmart i Gui- 

 nea, af hvilken palmsocker erhålles: 

 Arenga saccharifera Labill. 



Sockerrot, f., en för sina välsma- 

 kande rötter odlad art af slägtet Märke, 

 hvarföre den rätteligen bör kallas Soc- 

 kermärke: Sium Sisarum l. 



Sockerrör, n,, ett högväxt gräs i 

 de varmare länderna, af livars söta saft 

 socker beredes : Saccharum ofjicina- 

 rum L. 



Sockerärt, se Ärt. 



Sodaört, f., en med Saltört besläg- 

 tad art af Mollaväxterna, lätt skild från 

 alla genom sina taggigt tillspetsade 

 blad: Snlsola Kali L, Sodaörten växer 

 på bafsstränder. 



Sodomsäpple, n., ett på ytan glän- 

 sande, men inuti med asklik massa fyld 

 frukt, växande kring Röda hafvet : So- 

 lanuni sodomceum L, 



Dock ofta bildning, konst Qch smak 



Ett sodomsäpple var. 



ATTERBOM 1: 162. 



f Sodöda, f.,,Walilenberg = Flen- 

 ört. 



Sojaböna, f., ett till Ärtväxterna 

 hörande örtslägte i China och på Ja- 

 pan, af hvars bönor Soja beredes : Soja 

 hispida iioExcH. 



f Sokrasse, m., Wahlenberg = 

 Gatkrasse. 



Solan, m., det artrika slägtet Sola- 

 num L. Må hända blir det nödvändigt 

 att behålla detta Latinska namn såsom 

 gemensamt slägtnamn, emedan intet 

 af de inhemska är dertill lämpligt. 



Solblomma, f., se Solros, »soi- 



blomman, snart sagdt det största blom- 

 ster i naturen, fröjdade sig nu högeligen 

 mest vid alla boudeliyddor, som för 100 

 år sedan endast kunde trifvas vid de 

 Kongligas palais och. i de präktigaste 

 trädgårdar». Linnés Sk. resa 433. 



f Solbär, n., Skåne (se Linnés Sk. 

 resa 240) och Halland = Svarta Vin- 

 bär. 



f Soldagg, f. = Sileshår. ^ 



f Solfjäderpalm, f., en palmart 

 med bladen solfjäderformiga : Corypha 

 umhraculifera L. Som produkter af 

 detta träd icke komma till oss, bör 

 namnet på sin höjd i ett bihang till 

 ordboken upptagas. 



f Solgräs, n., Wahlenberg =Flug- 

 sporreblomma. 



f Solhylfya, f., Boh. (Linné) = 

 Knyl-solöga. 



Solros, f., en ståtlig, ettårig ört af 

 Hålkblomstriges familj, med talrika 

 strålblommor, hvarföre den af Francke- 

 nius lämpligast benämndes Solkrona. 

 Af Linné kallad Solblomma {Helian- 

 thus L.), se der. — Jfr Atterbom 1: 6.3. 



Solsicka (af Lat. solsequia), i., ett 

 gemensamt namn på (gula) Blomhålks- 

 växter, som vrida sig efter solen, nem^- 

 ligen Ringblomman, Solrosen, Häst- 

 fiblan. Gula Krageblomman. Vill man 

 skilja den sistnämnda såsom eget släg- 

 te, torde namnet lämpligast fastställas 

 för denna, emedan dess »alla blomster 

 vända sig efter solen färdigare än nå- 

 gon annan solblomma». Linnés Sk. 

 resa 251. 



f Solskärmsmossa, se Bullmossa. 



f Solvisa, Solviser, f., Boh. (Wah- 

 lenberg) = Knyl-solöga. 



Solvända, f., små halfbuskar med 

 talrika fria ståndare och treskaligt frö- 

 hus : Helianthemum Tourn. 



Solöga, n., ett artrikt slägte af Ra- 

 nunkulaceernas familj, med fria foder- 

 och kronblad, de senare hafvande ho- 

 nuugsgrop vid basen, samt med talrika, 

 i ett hufvud samlade småfrukter : Ra- 

 nuncidus L. 



Allmänt Solöga, med glatta små- 

 frukter, släta blomskaft: R. acris L. 



