STRANDHAFRE — STUDENTER 



121 



f Strandhafre^ m., se Sandrör. 



Strandkil^ m. l) en inhemsk art 

 af slägtet Aster, med blå strålblommor : 

 A. Tripolium L. ; 2) Hvit Nysrot. 



Strandklo, f., en på väta stäl- 

 len växande ört af Sugeväxterna, med 

 blomkransar i bladvecken, nästan re- 

 gelbundet fyrklufna blommor och två 

 ståndare: Lycopus europceus L. 



Strandklöfverärt, se Klöfver- 

 ärt. 



Strandkrypa, f., Strandling 

 (Liljeblad), m., en liten på hafssträn- 

 derna krypande ört, lik Rödarv, men 

 utan blomfoder: Glaux maritima l. 



Strandkål, m., en frodig, på hafs- 

 stränder växande ört af Korsblomstri- 

 ges familj, med stora, tjocka, isgrå blad 

 och hvita blommor: Crambe maritima 

 L. »Folket berättade, att en borgare- 

 liustru i Marstrand hade hemtat sådan 

 kål, kokat och gifvit den åt soldaterna, 

 som spisat hos henne, i stället för Blå- 

 kål, hvilka alla blifvit fjollige, när de 

 ätit af samma rätt; men då officerarne 

 undersökte derom, funno de värdinnan 

 lika tokig med gästerna». Linnés Vestg. 

 resa 189. 



Strandlilja, f., ett på gränsen mel- 

 lan Liljor och Tågväxter stående ört- 

 slägte, med gula blommor och ludna 

 ståndarsträngar: Nartheciuvi ossifra- 

 gum (l.). Har fått sitt vetenskapliga 

 namn af en gammal sägen, att genom 

 örtens förtärande benen hos boskapen 

 skulle skorna och sönderbrista. Hit för- 

 de Linné Ilagräs, men detta namn har 

 en helt annan hänsyftning. Se Ilagräs. 



Strandlin^, se Strandkrypa. 



f Strandportlak, m. = Saltarv. 



Strandpryl (Hartman), m., en liten 

 ört, förvandt med Groblad, men bladen 

 syl-lika, stängeln enblommig och frö- 

 huset med ei^ frö: Littorella lacustrislj. 



Strandråg*, m., ett mångårigt, med 

 Råg förvandt grässlägte, växande i flyg- 

 sand, med krypande rotstock och hop- 

 rullade, styfva blad: Elymus arenarius 



L. Kallas af sj öfarande Elm eller Helm 

 (af Elymus). 



Anm. Till följd af yttre likhet och 

 gemensam växtplats fdrvexlas detta gräs 

 till namnet med Sandröret. Benämningen 

 Elm, Sandelm tillhör uppenbart föreva- 

 rande växt ; till Sandrör åter höra nam- 

 nen Sandhafre, Margräs, Marhalm. 



f Strandrör, n. = Vass. 



Strandsticka, f., en på hafssträn- 

 der växande Umbellat med dubbelt tre- 

 fingradt delade blad, beslägtad med 

 Libsticka, men har fria frön : Ilaloscias 

 scoticum Fr. t 



Strandsvingel, se Svingel. 



Strandsältingr, se Sälting. 



Strandärenpris, se Ärenpris. 



Strandärter, f. pl., Linné =Hafs- 

 vial. 



i StruSS (af Tysk. Strauch), m., 

 Skåne = Röd Kornell. 



Strutbunke, m., Boh. = Foder- 

 bräken. Namnet är karakteristiskt, ty 

 detta Bräkenslägte växer i strutlika 

 bunkar (tufvor), liksom Ormbunkarne. 



i Strål-laf utgår. 



Sträfse, n., ett i vatten helt och 

 hållet nedsänkt växtslägte, liknande 

 Fräken, men spädare, oftast fintaggigt 

 och med alldeles olika fröredning (små 

 nötter) : Chara L. Sträfset »har en obe- 

 haglig lukt, som liknar svafvel-lefver . . . 

 På många ställen har man hufvudsakli- 

 gen denna örten att tacka för torfgraf- 

 varnas återväxt». Retzius 1: 158. 



Strätta, f., en stor Umbellat, förr 

 förenad med Q,vanne till ett slägte, och 

 skild derifrån nästan endast genom det 

 vid frögömmet fastväxta fröet : Ange- 

 lica nilvestris L. Namnet tillägges äf- 

 ven Sium L. 



Ströppel, Ströpple, n., en myc- 

 ket spridd benämning på Dyfräken. 



f StubbniOSSa, ett förkastligt 

 namn. 



f Studenter, Studentnäglika 

 = Borstnäglika. 



