124 



SVINBRÖD — SYRA 



f Svinbröd, n., se Brudbröd, 

 f Svinbär, n. ^ Hönsbär. 

 Svindel (Svindel, Svimbel hos 



äldre förf.), m., af Linné förd till släg- 

 tet Festuca L., såsom nu är allmänt an- 

 taget. (I folkspråket benämnes egent- 

 ligen Råglostan Svingel, bvilket är 

 samma ord som Svemmel, Lolium te- 

 viulentum L.) Slägtet Svingel skiljes 

 från Gröeslägtet genom från kronska- 

 lens spets utgående agnborst; Losta- 

 slägtet åter är skildt genom borst ut- 

 gående nedom skalens spets. Allmän- 

 nare kända arter äro : 



Fårsvingel, liten, tufvig, med borst- 

 lika blad: F. ovina L. Yppersta får- 

 bete. 



Strandsvingel, ett högväxt, rörlikt 

 gräs med lutande vippa, bredare blad 

 och småax än nästföljandes: F. litto- 

 rea Wg. 



Ängsvingel, lik den föregående, 

 men mindre : F. pratensis Huds. All- 

 män på ängar. 

 Anm. Of riga anförda Svingelarter, nem- 

 ligen AxsrAngel, Jfannasvingel och Svin- 

 svingel, utgå alldeles, såsom endast i sy- 

 stematiskt intresse tillkomna, men hvil- 

 ket befunnits origtigt. 



Svin gel-lo sta, f., benämnes släg- 

 tet Schedonorus p. Beatjv., som är en 

 medelform emellan Svingel och Lösta. 

 En art deraf, Fodersvingellosta {S. 

 inermi§ p. Beauv.), är ett af de yppersta 

 fodergräs. 



Svinknyler = Knylsyska. Bör 

 kanske upptagas. 



f Sviukrässla, f. = Brudbröd. 



T Svinmandlar, m. pl. = Brud- 

 bröd. 



Svinmell, se Mell. 



Svinmolla, se Molla. 



T Svinros, f. = Smörblomma. 



t Svinrot, f. ^ l) Liten Ormrot; 

 2) Kornfibla. 



T Svinsvingel, m. = Mannagräs. 



f Svinsyra, f. = Kr åksyra. 

 T Svintistel, m. = Mjölkfibla. 

 Sviskon, n., den torkade frukten af 

 en artförändring utaf Plommon, hvars 

 kärnar lossna från fruktköttet, 

 f Svålon, n., Rosl. = Odon. 

 T Svärdgräs, n., Nerike, Vesterb. 

 = Igelknopp. 



Svärdslilja, f., ett liljelikt ört- 

 slägte med svärdlika blad, prydliga 

 kalkar ofvan frukten, tre kalkblad ned- 

 böjda: Iris L. 



Du växer bland oss lik en svärdslilja 

 opp. 

 TEGKÉR 3: 143. 

 Gul Svärdslilja (Z. Pseudacorus 

 L.), allmän i åar o. s. v. 



Blå Svärdslilja (7. sibirica l.), med 

 smalare blad, mindre, blå blommor. 

 Af detta slägte odlas dessutom tal- 

 rika arter. 



Sykomor, m., en art af Fikonträd, 

 växande i Orienten: Ficus Sycomorus 

 L. (På hvad grund Retzius hänför 

 namnet till Tyska Lönnen, är mig obe- 

 kant.) 

 f Sylfrö, n., Sylknapp, m., små 



mikroskopiska svampar, som ej böra 

 upptagas. 



Sylört, f., en mycket liten, sällan 

 mer än tumshög ört, liknande Råg- 

 blomman, men med syl-lika blad : Su- 

 bularia aquatica L. Växer på stränder. 



Syra, f., ett artrikt örtslägte med 

 grön, sexbladig kalk i tvenne kransar, 

 sex ståndare: Rumex L. Fördelas i 



1) Egentliga Syror, med en- 

 könade blommor och mindre styf växt. 

 Kråksyra, mycket spenslig, med 

 han- och honblommor på skilda stånd: 

 R. Acetosella L. Kallas äfven Berg- 

 syra. 



Ängsyra, med han- och honblom- 

 mor på samma stånd: R. Acetosa L. 

 Användes som spenat, men har en be- 

 hagligare, syrlig smak. 



