128 



TASKÖRT — TICKA 



Taskört, f., Taskegräs, n., en 



allmän ört, liknande Krasse, lätt skild 

 genom sina hjertlika skidor: Capsella 

 Bursa pastoris Mkd. 



f Tax, efter Lat. rrta;Ms = Idegran. 



Tazett, f., en art Narciss med fler- 

 Wommig stängel och hvita blommor: 

 Narcissus Tazeita L. 



Tazetten, som ett rum uti din krans 

 begär. 



OXEXSTJERNA 2: 28. 



Tekträd, n., *ett resligt löfträd i 

 Ostindien, som användes till skepps- 

 byggnad : Tectona grandis L. 



Terpentin, m., ett harts, som utfly- 

 ter af åtskilliga barrträd samt af arter 

 tillhörande slägtet Terebinthus Moench. 

 Man har mångfaldiga slag af Terpen- 

 tin, bland hvilka torde här vara till- 

 räckligt att anföra: 



Cyprisk Terpentin, som erhålles 



af Pistacia Terebinthus och P. vera L. 



Svensk Terpentin, af tall och gran. 



Ungersk Terpentin, af Pinus Cem- 



bra L. 



Venetiansk Terpentin, af Lnrix 

 europcea Dec. 

 Dessutom fås Terpentin af flera A- 

 merikanska tallar. 



Thebuske, m. l) ChinesisktThe 



€rhålles af en i China inhemsk buske, 

 närmast beslägtad med Camellia : Thea 

 chinensis L. Deraf förekomma i handel 

 flera sorter, såsom Grönt The, Svart 

 The, Theboke o. s. v. 2) Paraguai-The 

 fås af en vida skild buske, Ilex para- 

 guariensis St. Hil., och brukas allmänt 

 i Amerika, vanligen under namn af 

 Matte. 



f TherOS, f., en odlad art Törnros : 

 Rosa indica L. 



The-ärenpris, se Ärenpris. 



T Thordönsskräppa, f., Skåne= 

 Zarborre. Jfr Skrap. 



i Thorsnässla, f., Söderm.= All- 

 män Flenört, Scrophularia nodosa L, 



Tibast, rätteligenTirsbast, m., en 

 tidigt om våren på bar qvist blomman- 

 de buske med tre sammansittanderöda 

 blommor: Daphne Mezereumi.. Nam- 

 net förbråkas i uttal nästan i oändlig- 

 het: Tirbast, Tjurhast, Tisbast, Tist- 

 bast, Taisbast, Tifvelbast,- Tived, Ti- 

 vedsbast m. fl. Afser egentligen barken 

 och veden, liksom det matsvarande Ty- 

 ska Seidelbast, fordom Ziubast, Zidel- 

 bast. Jfr Bot. utfi. 2: 85. — Växtens be- 

 nämning Eällerhals, äfven gemensam 

 med Tyskan, afser egentligen bären. 



Ticka, f., ett talrikt slägte bland 

 Hattsvamparne, nästan uteslutande vä- 

 xande på träd, med fina porer på un- 

 dre sidan, hvilka ej kunna skiljas från 

 hatten: Polyporus Fe. Linné förenade 

 detta slägte med Rörsoppslägtet och 

 öfverförde derföre origtigt namnet äf- 

 ven till det sistnämnda. Bland slägtets 

 många synnerligen utmärkta arter för- 

 tjena upptagas: 



Björkticka, allmän på björk, hatten 

 vidhäftad med en på öfre sidan snedt 

 sittande puckel: P. betulinus Fr. Be- 

 gagnas till kork, nåldynor, rakstriglar 

 m. m. 



Fjällticka, en stor, på löfträd vä- 

 xande art med gul, brunfjällig hatt 

 och snedt sittande, nedtill svart fot : 

 P. squamosus Fr. 



Fnöskticka, se Fnösksvamp. 

 Fårticka, en på jorden växande 

 art, hvit, köttig, ätlig och välsmakan- 

 de: P. ovinus Fr. 



Jetteticka, en af de största svam- 

 par i verlden, växande på rötterna af 

 gamla stubbar, med rödbrun, köttig, 

 men seg hatt: P. giganteus Fr. 



Svafvelgul Ticka växer i tufvor 

 (klumpar) på gamla trädstammar, 

 höggul, med köttig hatt: P. sulfu- 

 7'eus Fr. 



Tufvig Ticka, Tufticka, växer i 

 tufvor på marken, med tegelfärgad 

 hatt: P. confluens Fr. Ätlig. 



