TIDLÖSA — TJUTON 



129 



Yppig Ticka växer i stora tufvor 

 vid trädrötter, med talrika,„ofvan grå 

 hattar : P. f rondosus Fr. Ätlig. 

 Tidlösa^ f., sista höstblomma, upp- 

 skjutande alldeles naken ur en under- 

 jordisk lök, med gredelina blommor: 

 Colchicum autumnale L. Tidlösans blad 

 utbildas först följande vår, då äfven 

 frukten mognar. 



Timjan, m., en allmänt bekant 



kökskrydda af Sugeväxternas familj : 



Thymus vulgaris L. Vi ega af detta 



slägte äfven tvenne inhemska arter: 



Backtimjan, med refvigt krypande, 



öfverallt finluden stjelk, smala blad: 



T. Serpyllum L. (Jfr Svarthö.) 



Ängtimjan, med uppstigande, en- 

 dast i kanterna finluden stjelk, ägg- 

 runda blad: T. Chamcedrys Fr. 



f Timmermossa, Timmsmossa 



utgå alldeles. 



Timotej, m., ett i nyare tid inkom- 

 met namn på Ängskampe, uppkalladt 

 efter Timothy Hanson från Newyork, 

 som i England införde odlingen af detta 

 fodergräs. 

 /^ Tina, f., Gotl. = Snarmåra. 



Tistel, Tistle, m., benämnas flere 

 taggiga, stickande växter; men egent- 

 ligen tillkommer namnet slägtet Car- 

 duus i Linneansk mening (::= nyare 

 botanisters Carduus och Cirsium). — 

 »Den lates åker . . . stod full med tistel». 

 Sal. Ordspr. 24: 30, 31. 



Högt rest på tegen med sårande taggar 

 Yfdes tisteln. ädlerbeth 58. 



Borst-tistel^ knappt taggig, med 

 stjelkorafattande, dels hela, dels fliki- 

 ga, på undre sidan hvita blad : Car- 

 duus heterophyllus L. Kallas vanli- 

 gen Brudborste. 



Jordtistel, utan tydlig stjelk: Car- 

 duus acaulis L. 



Krustistel, med på stjelken ned- 

 löpande, krusiga blad : Carduus cri- 

 S2)us L. Åkerogräs. 

 ^ Kåltistel, föga taggig, bladen 

 stjelkomfattande, parbladigt inskur- 



Fries, Svenska växtnamnen. 



na, blomhufvuden med breda, hjert- 

 lika skärmar: Cnicus oleraceus L. 



Kärrtistel, bladen nedlöpande, par- 

 bladigt inskurna, småtaggiga, blom- 

 hufvuden utan skärmar: Carduus pa- 

 lustris L. — Jfr Linnés Vestg. resa 236. 



Nicktistel, Sloktistel, med stora, 

 nedböjda blomhufvud: Card.nutans L. 



Piggtistel, mycket taggig: Car- 

 duus acanthoides L. 



Vägtistel, äfven Horntistel, blom- 

 hufvuden liksom bladen hafva långa, 

 sty^va tornar: Carduus lanceolatus i-. 



Åkertistel, äfven Gortistel, Skrof- 

 tistel, blomhufvuden i vippa, bladen 

 icke nedlöpande: Carduus arvensis 

 Sm. Serratula arvensis L. Ett af de 

 mest skadliga åkerogräs. 

 Anm. Flere med Tistlarne ej förvandta, 

 men taggiga växter benämnas äfven Ti- 

 stel, t. ex. lilätistel, Mjölktistel m. fl. 



f Tistelboll, m., se Bolltistel. ^ 



Tistelborre, m., en med Tistlarne 

 beslägtad ört, skild genom glatt blom- 

 fäste och mera luden växt: Onopordon 

 Acantliium L. 



Tistelväxter, en afdelning af 

 Blomhålksväxterna, hvars väsentliga "*• 

 kännemärken äro mindre i ögonen fal- 

 lande, men som vanligen igenkännes 

 på styf och oftast taggig växt samt stora 

 och hårda, oftast taggiga blomhufvud : 

 Cynarocephala. Juss. 



f Tisteläpple, n. = Spikklubba. ^ 



f Tistron, n. = l ) enligt Liljeblad 

 (Fl. 2 uppl.) Tistelborre; 2) Svarta 1/ 

 Vinbär. Jfr Distron. 



Tjerp, Tjerprot, f., Upl., Jemtl. 



större arter af slägtet Syra, företrädes- 

 vis Hästsyra. (Tara hos Franckenius 

 är troligen samma namn.) 



i Tjurgräs, n.. Smal. = Ryltåg. . 

 (Sannolikt har namnet ursprungligen 

 varit Furgräs.) 



Tjuton, n., en i södra Sverige all- . 

 män benämning på Strätta. Se Linnés ^ 



9 



