TULPAN — TADA 



133 



TulpaD, rätteligen Tulipan, m., 



en allmänt känd och odlad Liljeväxt, 

 skiftande i flera färgförändringar: Tu- 

 lipa Gesneriana L. 



Tulpanens skrumpna blad sig mer och 

 mer tillsluta 

 Vid regnets glesa skur. 



BELLMAX 4: 76. 



Tulpanträd, n., ett prydligt Nord- 

 amerikanskt träd med tulpanlika blom- 

 mor och tiere småfrukter: Lirioden- 

 dron tulipiferum \.. 



Tundersvamp =: Fnösksvamp. 



Tlingört, f., ett örtslägte af Skruf- 

 blomstriges familj, med sträfhåriga 

 blad, blå och i svalget af uppstående 

 knölar tillslutna blommor, släta fruk- 

 ter: Anchusa L. 



Fårtungört {A. arvensis Bieb.), ett- 

 årig, späd, med krökt pip. 



Oxtungört (.4. ofjicinalis L.), mång- 

 årig, med starka, plogen hindrande 

 rötter; deraf äfven kallad Kast, Jern- 

 rot. 



Tuppa, f., i vissa landsorter be- 

 nämning på blomma. 



i Tuppkam, m., öfversättning från 

 Latin, liksom Hanekam (se der). Ett 

 alldeles obrukligt namn. 



Tuschlaf, se Laf. 



T Tusenblad, n., öfversättning af 

 Myriophyllum. Det Svenska namnet 

 är Vattenslinga. 



f Tusengodt, n., Skåne = Katt- 

 mynta enligt Retzius, Jordrefva enligt 

 Linné. 



f Tusenåren, m., Dalarne = Röl- 

 lika. 



f Tnseng-yllen, Tiisendygde- 

 §fräS, n., ur kräuterbiicher lånade 

 namn på Erythrcea Rich., hvilka ej till- 

 höra Svenska språket och nu äro för- 

 åldrade. Vårt folkspråk har bevarat 

 det gamla, dyrbara namnet Äran, som 

 måste föredragas. 



Tnsenskön, f., hos Franckenius 

 benämning på de utländska arterna af 



slägtet Ämarantus L.; i det nyare språk- 

 bruket tillägges namnet flere odlade 

 växter med fylda blommor, såsom Gul 

 Tusenskön {Ranunculus repens l.), 

 Hvit Tusenskön {Achilha Ptarmica 

 L.), Röd Tusenskön {Bellis perennis 

 L.). Men namnet Tusenskön tillhör 

 mera det förnämare trädgårdsspråket 

 än folkspråket. 



Jag är en vacker tusenskön, 

 Som bör i kransen ha min lön. 



v. DALIN 5: 358. 



f Tu ska, f. = Spergel. 

 Tussilag'0, f., Latinska namnet på 

 Hästhofsörten. Förekommer hos poe- 

 ter, t. ex. 



Tussilago pryder redan 

 Månget knapphål med sitt gull. 



XYBLOM 143. 



f Tusta, f., Boh. namn på Klöfver- 

 slägtet, t. ex. Rödtusta = Rödklöfver. 



Tveblad, n., ett örtslägte bland 

 Nosseväxterna, lätt igenkändt af tvenne 

 motsittande blad pä stjelken: Listera 



R. Br. 



TvåhjertbladsTäxter, Dicotyie- 

 donece. Se Hjertblads växter. 



f Tyde, f., Hall. = Hundkäx. Ef- 

 ter Danskan. 



f Tysk Pil = Korgpil. 



f Tyska Klockor, Blek. = Acke- 

 leja. 



f Tyska Rofvor, Skåne =Hund- 

 rofva. Se Linnés Sk. resa 112. 



f Tyslin^ (Boh.), m., Tyttebär, 

 n. = Lingon. 



f TåbengräS, n., Ångerm. = Lin- 

 snarrefva. Se To. 



Tåda, f., ett grässlägte med yfvig 

 vippa, tvåblommiga småax och på kron- 

 skalens rygg fäst borst: Aira L. Kallas 

 vanligen Tåtel, men måste skiljas från 

 slägtet Holcus. Vi ha derföre för först- 

 nämnda slägte upptagit det fornåldriga 

 och ännu i Dal ar ne brukliga namnet 

 Tåda. 



