142 



VÄRST A RR — VAPLING 



har fintrådig rot och sakuar fruktfjun: 

 Vnleridnella Tourx. Jfr Rapunzel. 



Tår starr, se Starr. 

 Vårtgräs, se Törel. 



f Tårtlaf ( Verrucaria Pers.) utgär. 



Vårvippärt, se Vippärt. 



Tåtar v, m., ett i södra Sverige all- 

 mänt hrukligt namn på en art af släg- 

 tet Stjernblomma : Stellaria media (l.). 

 Sångfoglars vanliga föda är Våtarv. 



Yädd, m., är gemensamma benäm- 

 ningen på de växter, som af Linné för- 

 des till slägtet Scabiosa L., hvilka likna 

 Blomhålksväxterna, men hafva endast 

 fvra fria ståndare. De förra Latinska 

 artnamnen begagnas nu delvis som 

 slägtnamn. 



Enappvädd, med enkla, lancett- 

 lika blad och blå blommor: S. succi- ', 

 sn L. 



Stjernvädd, med findelade blad och 

 ljusblå blommor: S. Columbaria L. 



Akervädd, med parbladigt inskur- 

 na blad och gredelina blommor: S. 

 arven sis L. 

 T Yäddklint, m., enligt Liljeblad 

 och Wahlenberg Stor Knoppört {Cen- 

 taurea Scabiosa L.). 



Täderleksmossa, se Mossa. 



Vägbreda, f., Dansk benämning 

 pä Groblad, allmänt bruklig i de förra 

 Danska provinserna. Förvridet Väfve- 

 redsblad, se Linnés Sk. resa 240. 



Vägglaf, se Gull-laf. 



fYägglusgräs, n. = Stinknäfva. 



Täggmossa, se Mossa. 



f Väggört, f., en öfversättning af 

 Lat. Parietaria, hvilken dock icke är 

 antagen i Svenska språket, = Blid- 

 nässla. 



-h Vägkrasse, m. — Vägsenap. 



Vägsenap, m., ett örtslägte bland 

 Kålväxterna, med små gula blommor, 

 smala, trinda skidor: Sisymbrium L. 



Allmän Vägsenap, med rundtag- 

 gade blad: S. officinale Scop. Kallas 

 i Vesterg. Dufkål. 



Finbladig Vägsenap, med mycket 

 findelade blad: iS. Sophia L. Frön af 

 denna m. fl. kallas Stillfrö. 



Vägtistel, se Tistel. 



Vägtorn, m., en taggig buske med 

 blad liknande Apelns (deraf kallad Get- 

 apel), men med små fyrbladiga blom- 

 mor, klasvis sittande på grenarne, och 

 svarta bär: Rhamnus catharticus L. 



Vägvårda (Tysk. Wegwarte), f„ 

 en ståtlig växt af Fiblornas familj, med 

 blå blommor utan fruktfjun: Cicko- 

 rium Intybus L. 



f Vägört, f., är, i likhet med Tramp- 

 gräs, ett obestämdtnamn,tillagdtKnyt- 

 ling, Fogelört, afdelningen Avicularia 

 Mkisn. under Polygonum L., och så myc- 

 ket mindre användbart som flertalet af 

 arter växer upprätt. 



f Vämblad, n., Dalarne = Neck- 

 blad. 



Vänderot, f., ett slägte bland Flä- 

 derväxterna, utmärkt genom torr frukt 

 (ej bär) och fruktfjun: Valeriuna L. 

 Äkta Vänderot har bladen parbladigt 

 sammansatta, tvåkönade blommor: V. 

 ofjicinalis L. — »Tibast och Vänderot 

 stå mig emot», säger trollpackan i en 

 folksaga. 



Väpling,.m. Detta namn är af ål- 

 der tillagdt Artväxter med blommor i 

 ett hufvud, således slägtena TrifoUum 

 L. och Anthyllis h. Det förra slägtet 

 kallas nu allmänt Klöfver, och arterna 

 Backväpling, Gullväpling, Hvitväp- 

 ling, Rödväpling m. fl. återfinnas un- 

 der Klöfver. Det är fördenskull allt 

 skäl att bibehålla namnet Väpling för 

 Anthyllis, som icke eger något annat i 

 skriftspråket användbart namn. A.Vul- 

 neraria i.. kallas från äldsta tider Get- 

 väpling och skiljes från Klöfverarterna 

 genom parbladigt sammansatta blad. 



