VARETORN — AKER- 



143 



Värfetorn, m.= Vägtorn. Namnet 

 härledes af 9ädur ocli öfverensstäm- 

 mer med dennes benämning i främ- 

 mande spr^, men är nu i vårt folk- 

 språk till oigenkännelighet förvridet, 

 såsom Virretorn, Vigeltorn o. s. v. 



Tärkört, f. = Ältgräs. 



VätteljUS, n., den vilda, hvitblom- 

 miga Bellis perennis L., allmän i Skå- 

 ne. Namnet är i folkspråket på mång- 

 faldigt sätt förvridet (i Skåne enligt 

 Linné Futteljus). Teckningen Vätte- 



ljus synes mig vara den enda an- 

 vändbara. Jfr Bot. utfl. 2: 124 not.; 

 3: 210. 



VätterOS, f., en köttig, liffärgad 

 växt, utan örtblad, men rotstocken har 

 tjocka, öfver hvarandra liggande fjäll: 

 Lathrcea Squamaria L. I anseende till 

 Vätterosens underjordiska växt, mysti- 

 ska utseende, men vackra liffärg, har 

 hon med allt skäl blifvit egnad de un- 

 derjordiske eller vättarne. 



TäYlin^^ se Vevling. 



Y. 



Tams^ se Jams. ^^ 



TJle, n., ett Algslägte med ulligt 

 utseende: Ectocarpus Lyngb. 



Yx-j Yxne- brukas i flera landskap 

 i st, f. Oxe; sålunda säges Tzlägg för 



0x1 ägg, Yxneöron för Oxöron, Yxne- 

 gräs, Yxnepes (= Nosserot) för Ox- 

 gräs o. s. v. Yxne, af Liljeblad antaget 

 som namn på Nosseväxter, var olyck- 

 ligt valdt. 



f Zederack, m., bark och blad af 

 Melia Azedarach L., fordom använda 

 i medicin. 



f Zedoaria, f., en Ostindisk kryd- 

 da, rotstocken af Curcuma Zedoaria 

 Rosc. Kallas äfven Sittver. 



Zynibel^ m,, ett örtslägte bland 

 Nosseväxterna, med trådlika rötter och 

 päronformiga, hängande frukter: Epi- 

 pactis RicH. Jfr Syssla. 



A. 



Åbrodd, rigtigare Äbrodd. 



Åkanna, f., frukten af Ne ekblad 

 och Neckros. 



Åker- tillägges m^gfaldiga växter 

 som artnamn, t. ex. Äkerbinda, -do- 



dra, -fräken, -gyllen, -hven(=Kösa), 

 -klint (^ Klint), -kovall, -kullor, -kål 

 {Brassica campestris L.), -lins (=Akta 

 Lins), -mådd, -mjölkfibla, -mynta, 

 -rofva, -rättika, -senap, -skalleblom- 

 ma, -skärffrö, -solöga, -spergel, -stal' 



