EMLÉKBESZÉD Dr PETHŐ GYULA FELETT. 5 
szózatát meg nem hallotta és meg nem értette volna. Ő az idealista 
hogyne hallotta volna meg, s hogy nem állott volna habozás nélkül a 
harczolók sorába! 
Ebben az időben alakult ki egyénisége. A Természettudományi Köz- 
löny és a társaság kiadványainak sokfélesége arra kényszerítették, hogy 
maga is sokfelé tájékozódjék. Sokoldalú képzettségének alapját a Ter- 
mészettudományi Társulatnál töltött szolgálatában vetette meg. 18369-től 
1880-ig a társaság fejlődését mi sem mutatja jobban, mint az a száraz 
statisztikai tény, hogy a társaság tagjainak száma 577-ről 5150-re emel- 
kedett. S ezt az akkori titkárok csakis az ügyesen szerkesztett közlöny- 
nyel és a társulat többi kiadványaival érték el. A társulat hatása a nagy 
közönségre tehát fényes volt és ennek a sikernek az elérésében a mi PErHő 
GyuLrá-nkat teljes erővel, lelkesen és fáradhatatlanul látjuk résztvenni. 
.  Daczára annak, hogy 1878-ban PerHő Gyura a Természettudományi 
Társulatban igen kedvelt egyéniség és igen becses egy munkaerő volt, a, 
melyet a társaság vezetői nem igen akartak elereszteni, mégis azt látjuk, 
hogy PEerHő Gyura elválik a Természettudományi Társulattól, a melyhez 
annyi lelkesedés és édes munka fűzte, s búcsút mond mesterének és 
munkatársainak, a kikhez annyi szeretet csatolta, csupán csak azért, 
hogy keble mélyében szunnyadozó ama vágyának tehessen eleget, hogy 
magát a természettudományokban tovább képezze és főleg, hogy palaeon- 
tologussá felküzdhesse magát. Erre a fontos lépésre csak szilárd akarat- 
tal határozhatta el magát, s ezt minden marasztaló szép szavak daczára 
meg is cselekedte és a mint a jövő mutatta, igen jól is tette, mert az 
ujonnan szerzett palaeontologiai ismereteivel egy olyan kincset váltott 
magához, mely neki mindig lelki örömet és gyönyörűséget okozott, szo- 
morú, aggodalomteljes óráiban pedig megnyugtató vigaszt nyujtott. 
1878 őszén utazott ki Münchenbe, hol a tudományegyetemen ZIr- 
TEL K., GÜMBEL W., Sixz8Bonp J. és NAGELI előadásait hallgatva és labora- 
toriumaikban dolgozva negyedfélévet töltött. Legfőképen a ZITTEL igaz- 
gatása alatt álló bajor kir. Palaeontologiai Muzeumban foglalkozott 
őslénytani tanulmányokkal, főleg pedig krétakorú lerakodásokkal, a miré 
első sorban a dr. KocH ANTAL egyetemi tanártól gyüjtött, s neki 1881-ben 
ujabb feldolgozásra átengedett fruscagorai felső krétakorú fauna szol- 
gáltatta a fő alkalmat. 
Időközben 1879-ben Kolozsvárt a természetrajzi szakból tanári ok- 
levelet szerzett, a müncheni egyetemen pedig 1881-ben filozofiai doktorrá 
avatták, mint elsőt Magyarországból, a kinek főtárgya a palaeontologia 
volt. Komoly törekvésével és alapos tudásával, főleg pedig a zoologiában 
való otthonosságával is megkedveltette magát müncheni tanárai előtt, 
oly annyira, hogy ZirrEL K. az akkor szervezkedő japáni egyetemhez 
tanárnak ajánlotta, de ezt a meghívást nem fogadta el, valamint a híres 
