2 
D: SCHAFARZIK FERENCZ 
Nerita-nem új csoportosításáról, melylyel világos rendet vitt bele ez ős- 
világi csigáknak, korra és rokonságra egyaránt összebonyolított seregébe. 
Mind a két dolgozat eredményei azonnal átmentek a palaeontologiai 
kézikönyvekbe is. Ezeket követte a Neithea, Vola és Jamira kagylógenu- 
sok szabatosabb megállapítása és különválasztása. Ugyanebben az idő- 
ben készítette nagyobb monografiáját : a péterváradi hegység (köznyelven 
Fruska gora) krétakori faunáját és a lelethely lerakodásait a bennök 
foglalt délvidéki és pireneus-hegységi legifjabb alakoknál, valamint a 
nyugateurópai eoczénképződményekkel való rokonságnál fogva hyper- 
senon rétegeknek nevezte el. 
Ezt a munkáját azonban nem zárta le, hanem ismételve vissza- 
tért reá és folytonosan simított és bővitett rajta. A SzaBó JózsEF egykori 
elnökünk 70-ik születésnapja alkalmával tartott ünnepi szakülésben egy 
becses részletet olvasott fel belőle: Cucullaea Szabói czímen, a mikor 
monografiájáról általánosabban is szólott. Kitünik ebből, hogy a csere- 
vitzi fauna igazi típusos felső krétakorú fauna ugyan, de a gosauvölgyi 
képződményekkel nem egyező, hanem még ezeknél is fiatalabb, olyan 
legifjabb krétakorú képződmény, a melynek némely fajain az ó-harmad- 
kori faunák jellemcsirája már észrevehető. Néhány — az ó-harmadkoriakra 
emlékeztető — alakon kívül azonban a tipusos krétakövületek száma any- 
nyira túlnyomó, hogy a fauna felső krétabeli voltára nézve a habozás 
nem lett volna jogosult. 
Legmeglepőbb vonása a cserevitzi maradványoknak mégis mindenek 
fölött az, hogy a Gosau-völgy s általában Közép-Európa eddig ismeretes 
és megszokott kréta faunájától igen feltünően elütnek. Ezen 165 csiga, 
kagyló, ammonit és brachiopoda-fajt felölelő faunából csak kevés alak 
volt az európaiakkal azonosítható, — viszont sok benne az idegen és az 
új elem. Távol országok, de sőt egy távol világrész faunáihoz kellett 
folyamodnia, hogy a cserevitzi fajok néhányát ismert alakokkal azonosít- 
hassa. Néhány alak csak a franczia Piraeneusokban és az eszaki Spanyol- 
országban kifejlődött garumnien rétegek némely fajával volt összeegyez- 
tethető : egy hippuritje egyedül csak felső Olaszországból Udine közeléből 
ismeretes, mig más igen szép és jellemző fajok a dél-indiai Utatur-, 
Tricsinopoli-, Arrialur- és Ninyúr rétegek alakjaival azonosak. 
1902-ben újból a felső olaszorsági hippurites ( Pironaea) polystylus-ra 
tért vissza, a melynek Csereviczen való előfordulásából azt következtette, 
hogy a kréta-periodus vége felé Spanyolország, felső Olaszország és déli 
Magyarország, illetőleg Szerém vármegye között olyan tengeri össze- 
köttetés állott fenn, a melynek következtében a puhatestű állatfajok sza- 
badon vándorolhattak kelet és nyugat felé. 
Ebből vagy egyéb elszórt nyilatkozataiból láthatjuk, hogy a kréta- 
periodus végén uralkodott állapotok, az akkori tengerek kiterjedése, az 
