S D" SCHAFARZIK FERENCZ 
Kedves barátom! Látlak viruló egészségben, hallom ajkadról a 
vidám, szellemes szót — aztán egyszerre megtörve, betegen állsz előttem, 
de lelked erejével küzdve a testi fájdalom ellen! Es erős, férfias akara- 
tod, élénk szellemed nem engedte a gyenge, beteg testet pihenni, kény- 
szeritette — a meddig csak lehetett, végig — engedelmességre, munkára ! 
Most hirtelen kidőltél, fáradt tested örök pihenésre tér. Földi ma- 
radványaidat visszaadjuk az anyaföldnek, de szellemed él köztünk ira- 
taidban, kifejtett munkásságodban. 
Isten veled, szeretett bajtárs, Isten veled! 
x 
Dr. ScHMIDT SÁNDOR kir. Józsefműegyetemi tanár, a mh. Földtani 
Társulat alelnöke dr. Permő Gyura ravatalánál a magyarhoni Földtani 
Társulat és a kir. m. Természettudományi Társulat nevében a következő 
beszédet mondotta : 
Gyászos gyülekezet! Mint csatamezőn a hős, úgy esett el dr. PETHŐ 
Gyura! A gyötrő kór lassan őrölte meg, de dolgozott, mert akart, min- 
dig. Íme megszólalt a halál: szeretett társunk kiszenvedett. Mi az emberi 
szó akkor, mikor a halál beszél? Csak elenyésző sóhajtás a villám csatta- 
nása közben. De sóhajtsunk azért, mert van min keseregnünk. Tetőtől- 
talpig magyar, tudományos készültségben a legelsők egyike, minden igaz 
ügy ékes szószólója, munkájában kitartó és a végtelenségig lelkiismeretes 
volt. A magyar hazát, a magyar földet nálánál jobban aligha szerette 
valaki. Nem csoda tehát, ha a magyarhoni Földtani Társulat egyik erős 
oszlopát veszíti el benne. Nem is oly rég (itt e teremben) hallottuk az ő 
tudós szavait és most nem hallunk már többé tőle soha semmit. Pedig 
tudott volna ő még igen sokat mondani. Munkáiból részleteket láttunk, 
de ragyogásukat el nem feledhetjük. És mily szomorúság az, hogy időnek 
előtte kidől a búvár. Nekünk nincs veszíteni valónk, mert a szegénynek 
a kicsiny veszteség 185 súlyos, a nagy csapás meg épen kétségbeejtő. Meg- 
hajlunk a végzet komorsága előtt, de fájdalmunk egész erővel megnyilat- 
kozik. És ha a természet rendjét meg nem is másíthatjuk, keressük azt a 
vigasztalást, melyre szükségünk van, a melyben elhunyt társunk emlékét 
megőrizzük. Ez az összetartozás, az együttes munka érzete, mely a ter- 
het mindannyiunkra hárítja. Nyugodjál békében elköltözött társunk, az a 
tőled annyira szeretett magyar Föld boruljon enyhén hamvaid fölé, a 
magyarhoni Földtani Társulat kesergése a közfájdalommal olvad egybe. 
Isten veled, Isten veled ! 
