HIPPURITES POLYSTYLUS. 21 
tetszenek s csaknem teljes hasonmásai HILBER példányának. (L. cit., tab. 
MT) 
6. A külső héj vastagsága szintén változó, gyakran még egyazon 
példányon is: az egyik oldalán csak 3—4 mm, mig a másikon meg- 
haladja az 5—6, sőt 7 mm-t is. Ez a sajátság, úgylátszik, a környezet és 
az odatapadás befolyásától függ, tehát nem is faji jellemvonás. 
x 
Ennyire terjed bold. dr. PernHő Gyura 1902 április hó 2.-án tartott elő- 
adásának kézirata, a mely ha befejezetlen is, mégis elég érdekességgel 
bir arra, hogy minden hozzáadás nélkül közöljük. A fennebbi sorokon 
bár látszik, hogy az befejezetlen maradt, mégis kitünik belőle, mit PETHó 
előttem szóbelileg 15 hangsúlyozott, hogy ő a közlemény utolsó részében 
levő egybevetések alapján a cserevitzi hippuritest a PIRoNA fajával azonos- 
nak tartotta. Szándéka volt PErHőnek e közlemény keretében a DouvILLÉ 
rajzát (t. XVII., fig. 3.) és egy cserevitzi példány felső teknőjének rajzát 
is közölni s erre a czélra azokat le is fényképeztette, de miután ezekre 
vonatkozólag kéziratában semmi megjegyzés sincs, azok közlését elha- 
gyom. Pernőnek a cserevitzi krétáról szólló hátrahagyott nagy monogra- 
phiája különben is nem sokára megjelenik s abban a cserevitzi példá- 
nyok részletesen le vannak írva és több táblán ismertetve. 
Dr. PárFrY Mónx. 
