etsma vi 
2 peng ában 
TARNÓCZI CZÁPAFOGAK. 29 
A 4. d—f ábrákon föltüntetett hiányos tarnóczi fog még jobban el- 
. tér a (r. aduncus typusától, egyrészt a főkúp laposabb és szélesebb for- 
májánál, másrészt hátsó szélének egyenetlen fogacskázottságánál fogva, 
mely tulajdonsága miatt var. inaeguwiserrata-nak is nevezhető. 
A G. aduncus Aaassiz szerint a svájczi molassenak közönséges faja. 
Pxossr szerint a baltringeni (Württemberg) molasseban is bőven előfordul. 
Hazánkban a felső-esztergályi (Nógrádm.) alsó-mediterrán konglomerát- 
ból és a szent-margitai (Sopronmegye) kőbánya lajtameszéből ismeretes. 
5. Galeocerdo latidens, AG. 
I. tábla, 5. a—c ábra. 
MIGASSEZ 0. dd. m. III. p. 231, t.. 26, fig. 22—323. 
Ezen kevésbé vaskos és szélességben inkább megnyujtott fogú faj- 
ból csak két példányt tudtam elkülöníteni a többi galeocerdo tfogtól. Az 
ábrázolt ép fogon látható, hogy az erősen hátrahajló főkúpnak tövében 
kifejlődött mellékkúpocskák jóval nagyobb számmal (11) vannak, kiseb- 
bek és egyenletesebbek is, mint az aduncus-éi. A zománcz alapja a fog 
külső lapján párhuzamos a fogpárna alsó szélével, mig a belső lapon 
jóval erősebben ki van vágva. 
AGassiz előtt három példány feküdt, melyeknek lelőhelyét és fekvő- 
helyét nem ismerte. PRoBsT szerint a baltringeni molasséban bőven elő- 
fordul. MÜNSTER gr. Dévény-Ujfaluról sorolta föl; NEUGEBOREN pedig a 
porcsesdi durvamészből említi. 
6. Galeocerdo minor, AG. 
I. tábla, 6. a—f ábra. 
AGassiz L. id. m. III. p. 232, t. 26a fig. 64—66, t, 26, fig. 15 —21. 
Az előbbeni fajtól már állandóan kisebb voltánál fogva 185 különbözik. 
Miután a fogkúpnak szélessége és hossza a fogpárna két szarvának hasonló 
méreteivel közel azonos : a fognak háromágú csillagképe van. A tarnóczi 
példányok fogacskái valamivel apróbbak és számosabbak, mint AGassiz 
ábráin látható s ennek megfelelően a fogpárna szélessége is nagyobbnak 
látszik. Egyéb tekintetben teljes a megegyezés. 
AGassiznak egyik példánya a svájczi molasseból való volt, a többi- 
ről csak azt mondja, hogy harmadkori rétegekből kerültek ki. MÜNSTER 
gróf Nussdorfból és Dévény-Ujfaluról említi. Föl van még sorolva a kis- 
czelli (Budapest) alsó oligoczén tályagból és a porcsesdi közép eoczén 
durvamészből is. 
Tarnóczról 60 példány fekszik előttem; tehát igen gyakorinak 
mondható. A rendes alkatú fogakon kívül kaptam egy példányt, melynek 
