TARNÓCZI CZÁPAFOGAK, 41 
nagyságra jól egyeznek e fajjal, de a zárszerkezetet nem lehet látni. 
Több példányban találtatott. 
9. Egy kisebb Tellina sp. gyakran fordul elő kopott állapotban ; e 
miatt és mivel a zárszerkezet sem látható, közelebbi meghatározása kér- 
déses lenne. 
10. Arca sp., erősen bordázott héjtöredékei is elég gyakran kaphatók. 
Végre kaptuk még egy egyeskorálnak (talán Flabellum?) és növényi 
részeknek nagyon tökélytelen maradványait 1s. 
Zárkövetkeztetések az imént ismertetett faunából. 
Miután az ismertetett faunának összes elemei az egy Gavialis 
sp. fogak kivételével, melyek a közeli partvidékről juthattak be, tisztán 
tengeri állatokból állanak, világos, hugy a tarnóczi durvaszemű, porhanyó 
homokkő tengeri, még pedig a durva anyagból és a faunából is itélve, 
inkább tengerpart közeli, mint nyilt tengeri üledék. A homokkőpadban 
elég gyakran előforduló puhatestüek legnagyobb része a Mátrától északra 
elterülő hullámos-hegyes neogénterület uralkodó homokkövében, az úgy- 
nevezett Apoká-ban is találtatott. 
Ennek mélyebb, a széntelepek alatt elterülő csoportja Fucns T. szerint" 
ki a Salgótarján környékén talált puhatestüeket meghatározta, a bécsi 
medencze gauderndorfi és eggenburgi rétegeinek felel meg, tehát az alsó- 
mediterrán emeletet képviseli. Valószinüleg a széntelepeket tartalmazó 
középső rétegcsoport, valamint az azt fedő, felső túlnyomóan szintén ho- 
mokkőből álló csoport is, ezen emeletbe tartoznak még, habár ezekből 
valami jellemző kövületek kevésbé ismeretesek még. SzaBó József, FY BöcKH 
János és örúR D. meghatározásai alapján szintén közölte volt a Salgó- 
tarján vidéki rétegeknek kövületsorozatát, valamint a széntelepek fekvő- 
jéből, úgy azok fedőjéből is. Ezen kövületjegyzék elsejében (a fekvőből) 
számos puhatestün kívül sok halfaj és emlős állat csontmaradványai 1s 
vannak fölemlítve, míg a másodikban (a fedőből) néhány tökéletesen 
meg nem határozott puhatestün kívül főképen a örúgR D. által meghatá- 
rozott növénymaradványok szerepelnek. Kitünik ezekből, hogy a czápa- 
fogakat, hüllő- és emlősmaradványokat bezáró tarnóczi homokkőpad ezen 
tekintetben is a salgótarjáni alsó-mediterrán fekvő rétegeire emlékeztet. 
Meg is határozott czápafogak, valamint határozatlan emlősmarad- 
ványok a Tarnócztól nyugotnak kb. 20 km.-nyire eső Felső-Esztergályból 
X HANTKEN Miksa. A magyar korona országainak széntelepei. Budapest, 
TSZ 280. 1. 
xx A salgótarjáni részvénytárs. bányászatának leirása. M. Tud. Akad. Math. 
és Term.-tud. Közlem., XI., 1861., 44 1. 
