TARNÓCZI CZÁPAFOGAK. 43 
Pectunculus (?) pilosus, L. 
(Cardium sp. turomcum (?) May. 
Pesten cristatus, BRONN. 
Arca diluviti, LAm. 
Cardium hians, BRocc. 
üytherea sp. ind. 
Conoclypus plagiosomus, AG. 
Schizaster Karrerit, LAUBE. 
Spatangus efr. austriacus, LAUBE. 
Mindezek a lajtamésznek jellemző alakjai és így kétségtelen, hog 
Felső-Esztergályon a czápafogtartalmú rétegpad a felső-mediterrán eme- 
letbe tartozó üledékek alatt terül el, és így maga az alsó-mediterránkori 
üledékek legfelső szintájába tartozhatik már. 
Ilyformán mutatkoznak a geologiai viszonyok Tarnócznál is; csak- 
hogy itten a czápafogas homokkőpad felett előbb még konglomerátpadok 
és aztán az emlős meg madárlábnyomos homokkőpad terül el. Ezek felett 
itten is tufa következik, csakhogy biotitandesitnek a tufái, sok levéllenyo- 
mattal és opálosodott fenyőfa darabokkal. 
Valószinű, hogy ez a tufaüledék is már a felső-mediterrán emeletbe 
tartozik és így a lábnyomokat viselő homokkőpad az alsó-mediterrán eme- 
letnek éppen a felső határát jelöli. 
E mellett szólnak még azok a kőzet- és kövületleletek is, melyeket 
a Tarnócz mellett fekvő Tőrincs és Litke községek határából kaptam 
Vignics úrtól. Tőrincsről szürkésfehér, finomhomokos mészkőből, mely 
lajtamészre emlékeztet, igen szép példányokban kikerült az 
Ostrea lamellosa, BRocc. 
és ezek némelyik példányára ránőve 
egy Balanus sp. csoportja. 
Litkéről ellenben krétanemű, sárgásfehér, kissé homokos-csillámos 
mészmárgából, mely szintén a lajtamésznek felelhet meg, az 
Ostrea ecrassissima, LAm. 
kissé kopott példányai kerültek ki nagy mennyiségben, úgy hogy ott bizo- 
nyára ostreaponkot képezhetnek. 
Ezen előfordulásokból nagyon valószinű tehát, hogy e lajtamész- 
szerű ostreás-közetrétegek szintén az alsó-mediterráni üledékek felső ha- 
tárán terülnek el, helyettesítve talán a Tarnócznál és F.-Esztergálynál 
előforduló andesit-tufákat. 
Magukból a leírt gerinczes maradványokból az őket bezáró rétegek 
