00 
OT 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
Hogy miért épen ezen a helyen van a homok felfújva, azt ÜHOLNOKY 
annak tulajdonítja, hogy épen ezzel a területtel van szemben az Alduna nyi- 
lása, a mely a hegyeken átkelő kossava szélnek mintegy sodrául, irányító 
medréül szolgál. Annyi bizonyos, hogy a délkeleti szél az egyedüli a szelek 
között, a mely nagy munkát képes kifejteni. Fizt különösen mutatják azok a 
graphikus meteorologiai számítások, a melyeket az előadó felkérésére BALoGH 
MaRcir földrajzi intézeti gyakornok számított ki. Ugyanő számította ki a 
fennebb közölt magassági adatokat is. 
A homok igen változatos minősége, a homokban előforduló borsónyi 
grand és mogyorónyi kavics azt bizonyítják, hogy a homokot a szél nem hoz- 
hatta messziről, söt soha nagyon meg sem bolygathatta. Az előadó szerint a 
homok valószinűleg pontusi talapzaton nyugvó homok, a mely már a dilu- 
viumban is hasonló csekély arányokban mozgott, mint ma. 
Hanavárs GyuraA a vidéket környező artézi kutak adataiból azt következ- 
teti, hogy lehetetlen, miszerint itt a felszín közelében pontusi homok legyen, 
mert mindenütt a környéken vastagon fekszik a levantei kor üledéke. 
CHorwoky JENő megköszöni HaLavárs figyelmeztetését s hajlandó elfo- 
gadni, hogy a puszta kútjaiból nagy mélységből felkerült homok talán levantei, 
de kizártnak tartja különösen azt a véleményt, hogy a deliblati homokot a 
szél a Duna déli partjáról hozta volna át. 
Dr. Lóczy LasJos CHorwoxky előadása és HaAravárs Gyura megjegyzése után 
nem látja még eldöntöttnek, hogy a delibláti futóhomok vajjon a pontusi 
vagy a levantei emeletbe tartozik-e? Ha a Magyar Medencze pereméről ismert 
dislocatiókra emlékezünk, nem lepne meg a delibláti homoknak horsztféle 
jellege, ha benne pontusi korú kövületek volnának. Tekintve, hogy az Alföld 
déli szegélyén a furólyukakban a levantei emeletet nem nagy mélységben talál- 
ták meg, nagyobb valószinűséggel lehet a delibláti homokot HALAvárs-al levan- 
teinek gondolni. Szóló még más esetre is gondol: a delibláti homok elhe- 
lyezkedése a Karas folyó előtt azt a térszini képet nyujtja, mintha az ennek 
a folyónak ősi törmelékkúpja volna, abból az időből, melyben a Duna aldunai 
szakasza nem létezett és a Duna nem is jutott el Délmagyarország e tájáig, 
hanem valahol a Nagy Magyar Alföld közepén mocsarakban veszett el. 
1903 márczius 11-én. — Elnök: KocH AwTraL dr. 
Titkár bejelenti, hogy a márczius hó 4-én tartott vál. ülésen rendes 
tagoknak választattak: Kanws Guszráv, a Mattoni czég budapesti képviselője 
(aj. Roth [L.), Myrsxkowszky Ewmrrn bányafelügyelő, okl. bányamérnök Baranya- 
Szabolcson és a marosvásárhelyi ev. ref. Collegium (aj. titkár). 
Előadás : 
Ifj. Nopcsa FeRENcz báró huzánk erdélyi részének délnyugati feléről tart 
előadást és az eddigi kutatásait a következőkép foglalja össze: 
A bejárt terület Gyulafehérvártól Ruszkabányáig és az ország határáig 
terjed. Az első hegyalkotó mozgások már a verrukano lerakodása előtt tör- 
téntek, de az e mozgásra vonatkozó kevés adat miatt a terület történetét csak 
a lias óta lehet pontosabban meghatározni. 
A kristályos palákon kívül legrégibb rétegnek tartja előadó a gyertyá- 
