TÁRSULATI ÜGYEK. 93 
Nagyobbszabású tanulmányok és egyes területek monographiái betíűsor- 
ban a következők : 
BöckH Hugó. Nagy-Maros környékének földtami viszonyai. Földt. Int. 
évkönyve. XIII. 1. füz. 57. old. és 9 tábla. Budapest 1899. 
KocH ANTAL. Az erdélyrészi medencze harmadkori képződinményet. II. Neo- 
gen-csoport. Kiadja a magyarhoni Földtani Társulat. Budapest 1900. 329 old. 
szöveg és 3 tábla. 
PÁárnrY Mór. Alvincz felső-krétakorú rétegei. Wöldt. Int. évk. XIII. köt. 
6. füz. 98. old. szöveg és 9 tábla. Budapest 1902. 
ViIikToR UHnIG. Die (reologie des Tátragebirges. I. Binleitung und strati- 
graphischer Teil. Denkschr. der math.-naturw. Classe der k. Akad. der Wissen- 
sehafíten in Wien 1897. XIV. Bd. 
VikToR UnuIG. II. Tektomik des Tátragebirges. Mit 1 geol. Karte, 4 Profil- 
- tafeln (in 7 Bláttern), 1 tekton. Tafel, 2 phototyp. Tafeln mit Oleaten und 
926 Textfiguren 1—88. 4". Wien. u. o. 1900. LXVIII. Bd. 
3. Palseontologia. Örvendetes körülmény gyanánt felemlíthetem, hogy 
a phytopalsazontologia kevésbbé kultivált köréből két munka jelent meg, mely 
általánosabb figyelmet érdemel s ezek SrauB MóRicz: A Cinnamomun genus 
az ósvilágban czímű akadémiai székfoglaló előadása (megjelent egyelőre kivonat- 
ban a m. tud. Akad. Math. és természettud. Értesítőjében XIX. köt. p. 417. 
Budapest 1901) és Tuzson János: A tarnóczi kövült fa, Pinus tarnociensis 
n. sp. czímű értekezése ( Természetrajzi Füzetek. XXIV. köt. 3 táblával. Buda- 
pest 1901). 
Zoopalszontologiai tartalommal pedig a következők : 
JAEKEL Orró. A Placochelys n. g. és annak jelentőségéről a teknősbékák 
származására. 4 táblával és 1 szövegközi rajzzal. Megjelent az Akad. Math. 
és természettud. Értesítőjében. XX. köt. 4 füz. Budapest 1902. 
Lóczy Lagos. A fossilis emlős és puhatestű állatmaradványok leirásu és 
a palacontologiani, stratigraphiai eredmények gróf Széchemji Béla keletázsíai 
útjából. Budapest 1897. 188 negyedrétű lap, 11 negyedrétű tábla, 12 folio 
tábla és 22 szövegközti rajz. 
Nopcsa FeREwxcz báró. Dinosaurterreste aus Siebenbürgen. Denksehriften 
d. k. Akad. d. Wiss. Wien, Math. naturw. Classe. 68. Bd. 555. Wien 1900. 
LőRENTHEY IumRE. Magyarország harmadkorú rákfaunájához. M. tud. 
Akad. Math. és természettud. Közl. 1898, XXVII. 2. sz. 9 táblával. 
LŐRENTHEY IMRE. Die pannonische Fauna von Budapest, Palgontographica. 
Bd. XLVIII. 1902. Monographicus munka, melyben különösen a Tinyére vonat- 
kozó új adatok és fajok leirása érdekes. 
GORJANOVIÓ-KRAMBERGER. Der palaecolithischer Mensch und seine Zeil- 
genossen a. d. Diluvium von Krapina-Teplitz in Kroatien. Mitth. d. anthrop. 
Gesellschaft in Wien. Bd. XXXI. 1901. és Nachtrag als II. Theil XXXII. 
1902. E nagybecsű munkájában szerző a magyar korona országainak területé- 
ről az első diluviális embert ismerteti, Homo neanderthalensis var. Crapinensis 
néven. 
Derék munkát végzett még : 
BoETTGER 0. Zur kenntnib der Fauna der mittelmiocenen Schiehten 
