200 DI LÖRENTHEY IMRE 
mástól. Oldalt még erősebben össze van e második csigolyalemez a borda- 
lemezzel nőve, mint az első, úgy hogy itt már az oldali határolás nem 
látható. A. 3., 4. és 5. csigolyalemez pedig teljesen össze van nőve a 
megfelelő bordalemezekkel, azonkívül pedig e tájon be is van horpasztva 
a pajzsáig, hogy a csigolyalemezek alakja nem állapítható meg. 
Egy másik, a Plecska-völgyből való, töredékes példányon (3. ábra.) 
azonban igen jól látszik a 2. benyomati alakja, továbbá igen szépen meg 
van őrizve a 3. és 4., a miből látni, hogy épen olyanok, mint a 6. (elől 
domború, hátul homorú ívvel), csak ennél nagyobbak. Csak az 5. csi- 
golyalemez hátsó pereme figyelhető meg, mely hasonlóan négyszögben 
végződik, mint az elsőé. 
A 6. csigolyalemez olyan hosszú, mint az ötödik. Elől domború ív- 
vel, oldalt egyenes vonalakkal határolt, hátrafelé szélesbülő s bár hátul 
sérült, mindamellett kivehető, hogy négyszögben végződik s hogy a páros 
szögeket homorú ív választja el egymástól. A plecskai példánynál az 5. és 
6. csigolyalemez ferde, szabálytalan, szimmetriátlan. Az 5. hátul csak 
háromszögű, a mennyiben az egyik szögpárt egy szög helyettesíti ; a 6. 
pedig hátul csak két szöge van, míg elől három. Ehhez hasonló kifejlő- 
désű az V. tábla 1. ábrájában rajzolt fiatal példány 5. és 6. csigolyalemeze, 
csakhogy ezeket még hozzá nem is egyenes, hanem hullámos vonalak 
határolják. 
A 7. csigolyalemez igen rövid, csak kevéssel nyúlik túl a 7. borda- 
lemez középvonalán; nagyjából ötszögű, a mellső vége sérült s így az 
alakja nem látható tisztán, hátul hegyes szögben végződik. 
Ha már most a csigolyalemezeknek a bordalemezekhez való viszo- 
nyát nézzük, akkor azt látjuk, hogy mellfelé egyik csigolyalemez sem 
nyúlik — még a 7-iket sem kivéve — a hozzá tartozó bordalemez sutu- 
ráján túl; hátrafelé azonban a két pár szög már átnyúlik az utána követ- 
kező lemezbe és pedig akként, hogy a párosan álló szögek közül a mellső 
van a két lemez határán, a mennyiben ezeknél végződnek a varratvonalak. 
E tekintetben természetesen csakis a 7. képez kivételt, a mely alig nyúlik 
túl a hozzátartozó bordalemez középvonalánál. E csigolyalemezeknek 
egymás között és a bordalemezekkel való összenövésére nézve meg kell 
jegyezni, hogy ezek eresztékszerűen függenek össze és pedig akként, hogy 
a csigolyalemez mellső végén a külső (felső) perem nyúlik előre, tehát a 
külsőhöz viszonyítva a belső ferdén lemetszett; oldalt a belsők állanak 
kiljebb s ennek megfelelőleg a bordalemezeknek viszont a külső (felső) 
éle. Hátsó végén pedig belül két hegyes nyúlvány van, mely a következő 
csigolyalemez mellső ferdén lemetszett széle alá nyúlik. (4. ábra.) 
A. Plecska-völgyből való hiányos példány belsején jól látni, hogy 
minden egyes csigolyalemez két csigolya fölött körülbelül középen 
fekszik. 
