KÉT ÚJ TEKNŐSFAJ. 905 
a pereme sokkal hirtelenebbül hajlik mellfele mint alakomé. Alakomnál 
az első borda erősebbeni velt és nincs a bordalemezbe (Dermalplatte) egy- 
általában bemélyesztve, míg az ausíriacusnál teljesen bemélyed a lemezbe. 
Alakomnál a borda sokkal szélesebb és erősebben kinyúló, de nem a lemez 
közepén nyúlik ki mint az austriacusnál, hanem a lemez mellső varrat- 
pereméhez közel. 
PereRs leírásából és rajzából itélve a Tr. austriacus egészben lapo- 
sabb és jóval kisebb mint a clavatomarginatus. Valamint sokban eltér a 
két faj egymástól a középtájt lévő csigolya- és bordalemezek összenövé- 
sét illetőleg is. 
A clavatomarginatus első tekintetre az észak-amerikai eoczénből 
leírt Tr. scutumantiguum, Corx Y-mal egyezik, ha azonban jobban szem- 
ügyre vesszük, kitünik, hogy a scutumantiguum nyulánkabb, nem any- 
nyira kerekded mint a clavatomarginatus, továbbá a scutumantiguum 
féregszerű dúdorai a pajzs pereme mentén nem annyira sorokban állók 
mint a clavatomarginatus-omnál ; a scutumantiguum esigolyalemezeinek 
alakja is eltér alakoméitól, úgy hogy e két fajt részletesebben nem is kell 
összehasonlítani. 
Alakom körvonalait illetőleg a Tr. Barbarae, Owxx."r-nál egyezik. 
A kereszt- és hosszmetszeteik teljesen egyezők, a mennyiben mindkettő 
egyenlően domború s a csigolyalemezek mentén középen behorpadó. De 
nemcsak e tekintetben, hanem a nyakipajzs lemeznyulványának gyenge 
kifejlődését s keskeny alakját, továbbá a bordalemezek alakját, a csigolya- 
lemezekkel való izülési módját, valamint a bordák hosszaságának arányát 
s a külső körvonalat illetőleg igen sokban hasonlít clavatomarginatus-om 
a Barbarae-hez, bár e jellegeket illetőleg sokban különbözik is. Eltérnek 
a külső diszítést illetőlég, a mennyiben a féregszerű dúdorok alakomnál 
csakis a bordalemezek peremi részén állanak sorokban, addig a Barbarae- 
nál e szabályos sorok a bordalemezek közepéig terjednek. Felületi diszí- 
tését illetőleg a clavatomarginatus a Barbarae és pustulatus között áll. 
AA Barbarae nagyságra nézve egyezik az V. tábla első ábrájában rajzolt 
fiatal példányommal. A clavatomarginatus mellső bordái erősen Kki- 
nyulók, s míg az első széles borda kinyuló vége egyesül a nyakipajzs le- 
mezének tövisszerű nyulványaival; addig a Barbarae-nál e tövisszerű 
nyulványok hiányoznak, az első borda pedig ki sem nyulik a bordalemez 
alól. A Barbarae első bordalemezpárja kifelé szélesbül, míg a clavato- 
x The Vertebrata of the Tertiary formations of the West. Book I. (Report 
U. S. Geolog. Survey of the Territories F. V. Hayden, 1884, p. 118., 121. Pl. XVI. 
Fig. 1.) 
xx OWEN és BELL: Monograph on the fossil reptilia of the London Clay. 
Part. I. Chelonia, 1849, p. 50. T. XVIA. Fig. 1—2. 
