914 HORUSITZKY HENRIK 
ményekkel sem lehet összehasonlítani, legyenek azok akár oly subaérikus- 
keletkezésüek, a melyek vízben ülepedtek le, akár pedig fluviátilis erede-— 
tűek, vagy pedig a régibb tóüledékes kőzetekből kilúgzás és oxydálás. 
folytán metamorph keletkezésüek." 
x 
Lássuk ezek után, hogy mocsárlösznek mik a jellemző tulajdonságai. . 
A mocsárlösznek legjellemzőbb tulajdonsága elsősorban annak tö- 
möttebb, kötöttebb strukturája. A kötöttebb struktura következtében a. 
mocsárlösz porositása a szárazföldi lösznél jóval kisebb, függélyes haj- 
csövessége sem olyan rendszeres. Hiányos hajcsövessége miatt a vizet. 
nehezebben bocsátja keresztül, a miért is az ilyen terület, olykor többé- 
kevésbbé mocsaras is. A mocsárlöszterület szélén, a hol a jelenlegi ára- 
dásos területtel határos, részint durva homokrétegeket vagy pedig egész. 
buczkákat találunk ; ily helyeken a mocsárlösz sem oly egyöntetű, hanem 
már durvaszemű homokkal többé-kevésbbé össze van keverve. A durva 
homokszemű mocsárlöszterületen belül előfordulnak apró kavicsrétegek, 
sokszor azonban csak murvás lencsék, a melyek szintén csak igen lassan 
mozgó vizre, sőt álló mocsarakra vallanak. 
Tekintettel arra, hogy ily mocsárlöszterület hol szárazabb földet, hol 
árvizes területet képezett, az ott élő fauna is úgy szárazföldi mint mocsári 
csigákból és kagylókból áll. Így például a bánkeszi téglavetőben az. 
országút mellett feltárt mocsárlösz a következő csigákat tartalmazza : 
Helix (Arionta) arbustrorum, L. 
c (Fruticicola) hispida, L. 
Succinea (Neritostoma) putris, L. 
( (Amphibina) Pfeiffert, Ross. 
( (Lucena) oblonga, DRAp. 
Planorbis (Coretus) corneus, L. 
( (Tropodiscus) umbilicatus, MÜLL. 
( (Gyrorbis) spirorbis, L. 
Limnaea (Lymnophysa) palustris, Münn. 
( f glabra, MünL. 
( (Gulnaria) peregra var. curta, MÜLL. 
Bithynea tentaculata, L. 
Pisidium (Fossarina) fossarinum, CLEsS. 
kX Dr. SCHAFARZIK FERENCZ, TIMKó IMRE, dr. EmszT KÁLMÁN: A szapáryfalvi 
diluviáliskorú babérczes agyagról. (Földtani Közlöny, XXXI. kötet, 1—4. füzet, 
28. oldal.) 
HORUSITZKY HENRIK. Adatok a vörös agyag kérdéséhez. Földtani Közlöny, 
XXXI. kötet, 1—4. füzet, 35. oldal.) 
