918 ISMERTETÉS. 
A nagybáródi széntelep fajaival 3, a cserevitzi márgákéval 7, és az 
ajkai széntelepével 1 közös fajt mutatott ki Pánrv dr. 
A dalmácziai liburni-emelet vagy cosina-rétegek faunájából az Alvincz. 
környéki rétegcsoport már egy közös fajt sem tartalmaz, csupán a Pyrgulifera 
stomatopsidum, STACHE sejteti a közeli rokonságot a Pyurgulifera Pichleri, HőRx.. 
azon hiányos alakjával, a melyet dr. Párnrx az alkenyéri konglomerátból leírt.. 
Mindezekből láthatjuk azt a nehézséget, a melylyel a szerző szemben 
találta magát akkor, a midőn a szóban forgó rétegek stratigraphiai helyét. 
megszabni akarta. Alvincz vidékének alsó kövületes tagja, az alkenyéri kon- 
glomerát, a santonientől a garumnienig terjedő fajokat tartalmaz. A szerző 
azonban a jelzett konglomerát faunáját főleg a puji faunához hasonlítja, ha. 
tehát e két kiképződést egy szintbe helyeznők, úgy Nopcsa báró után ezt a 
közös szintet a Campamienbe kell soroznunk. Az alkenyéri és a kolcspataki 
inoceramusos márgákat a szerző a csoportosításokban együtt tartja, s ezeket, 
általában a felső-senonba helyezi. Az itt elősorolt rétegek új fajai a követ- 
kezők: Corbula dubia, Leda supracretacea, L. complanata, Cucullaea tran- 
sylwanica, Grassatella supracretacea, Gr. minima, Astarte hemiornata, Pectun- 
culus sp., Modiola flagellata, Turritella Kochi, Natica Alkenyériensis, N. tran- 
sylvanica, Pyrgutifera Böckhi, Transylvamites n. g. Semseyi n. sp., Cerithium 
Kochi, C€. Pethőz, C. Lóczyi, Gyhchna ornamenta. 
II. A Kolcspatak völgyében, az inoceramusos réteg fölött homokkő. 
következik, a melyet a szerző a bőven található Actaeconella gigamtea, Sow.. 
után acteonellás homokkőnek nevez. Ez a homokkő áthidalja az inoceramusos 
rétegeket a felső, cerithiumos rétegekkel; mindössze 16 fajt tartalmaz, a 
melyek között 4. új faj van. Az ismert fajok közül 7 egyezik Gosau, 3 pedig 
Aachen fajaival. A hazai előfordulásokkal összehasonlítva, 2 faj a marosvölgyi 
meszek, 1 faj a fogarasi márga fajaival azonos; a nagybáródi széntelep fajai- 
ból 1, és a cserevitzi rétegek fajai közül 2 faj közös; míg az alsó (I.) ino- 
ceramusos rétegekből 7, a felső (III.) cerithiumos rétegekből 2 faj közös a 
szóban forgó rétegek fajaival. Az új fajok a következők: Pyrgulifera Böckha,. 
Chemnitzia acutissima, Cerithium Kochi, Ostrea pseudo-Madelungi. 
III. A Kolcspatak felső kövületes szintája agyagpalákból áll, a melyek- 
ben alul actaeonellák és glauconiák, följebb neriták, dejanirák és pyrguliferák 
jelentkeznek a glauconiákon kívül, s legfelül cerithiumok (6 fajjal), mela- 
nopsisok, pyrguliferák stb. uralkodnak. 
Mindezekre concordánsan a Sabal major, Ung. pálmalevelet tartalmazó. 
homokkő telepedik. 
A cerithiumos rétegcsoport 21 faja közül 15 új faj. Az ismert fajok 
közül 4 a Gosau fajaival közös, a Glaucomia obvoluta, ScHLorH. pedig a 
Harzban levő Ouedlinburg alsó-senonjából ismeretes. A Pireneusok garum- 
nienjéből a Melanopsis crassatina, Vipan és a Dejanira bicarinata, ZER. a 
közös fajok. Az ajkai széntelep fajaival biztosan csak a Dejamira bicarinata 
egyeztethető. A fauna egész jellemének kifejlődése azonban szembetünő rokon- 
ságot mutat a francziaországi Pireneusokban és az Észak-Spanyolországban 
kifejlődött garumnien, valamint a Bakonyban levő ajkai rétegek faunájával.. 
A. kolcspataki cerithiumos rétegeket tehát a szerző a danien emeletbe sorozza. 
