IRODALOM. 233 
nél sokkal nagyobb vastagságban mutatkozik. Főkép oldalt való eltolásokról 
van itt szó, a melyek egyes esetekben valamely rétegsorozatnak teljes, más- 
kor csupán részben való kiszorítására és redukálására vezetnek. Az említett 
áthidalásnál ilyen délfelé irányított nyomás ismerhető fel. Ez a jelenség, vala - 
mint a keleti szegélytörésen levő eltolódások s számos egyéb tektonikai körül- 
mény a perm-mesozoi rétegsorozatnak a centrális gránit- 
tömeg felé való mozgására enged következtetni, a mely moz- 
gás a Fátrakriván-vonulat északi oldalán tehát dél felé, keleti oldalán 
pedig nyugat felé volt irányítva. A mint a Tátra-hegységről azt lehetett 
állítani, hogy a geologiai szerkezetében nyilvánuló jelenségek megmagyarázha- 
tók volnának, ha föl lehetne tenni azt, hogy a tangentialis nyomással egy- 
idejüleg az alaphegységet függélyesen emelő erő is közreműködött, ép úgy a 
Fátrakriván tektonikája is ilyesféle föltevés mellett szól. GürnL V. 
(7.) LizBus ALBERT és UHLIG VikroR: Néhány kárpáti krétafossiliáról ; 
stratigraphiai megjegyzésekkel. Beitr. zur Palünt. u. Geol. Österreich- 
Ungarns u. des Orients. XIV. k. Wien és Leipzig, 1902. — 18 old., 
1 tábla, német. 
A Lizwustól leírt kövületek a sziléziai Kárpátok krétaformátiójának kö- 
zépső és felső emeleteiből valók s HosrExEGGER L. sok évi gyűjtésének ered- 
ményei. Fontosságuk különösen stratigraphiai tekintetben nagy, mert csak 
azok segítségével lehetett a fossiliákban annyira szegény sziléziai-kárpáti 
kréta egyes rétegcsoportjainak korát megállapítani. 
A leírt fajok a következők : , 
1. a wernsdorfi rétegekből: Moceramus sp. ind. ; 
2. az ellgothi rétegekből: Belemmites efr. minimus, LIsT., Parahoplites B1i- 
goureti, SEux., IMhoceramus Laubei n. sp., Ioc. concentricus, Sow. (?); 
3. a godula homokkőből: Desmoceras atff. Dupimanum, dORB., Dentalium 
ecfr. decussatum, Sow. ; 
4. az istebni rétegekből: Pachydiscus Neubergicus, HAUER sp. (GROSSOUVRE) ; 
5. a friedeki rétegekből: Puzosta sp. ind. aff. planulata, Sow. sp., Baculites 
Hochstetteri n. sp.; 
6. a baschki homokkőből: Ptiychodus latissimus, AG. var. Schlotheimi GEIN. 
UHLIG a fossiliák leirásához füzött stratigraphiai megjegyzéseiben a 
következő megállapodásokra jut. A nyugati Beszkidek felső-krétája két külön- 
vált területen lép föl. A magas Beszkidek déli részében a felső-kréta legalul 
1. az istebni rétegek világos-színű, tömeges, porhanyós homokköveiből és 
conglomerátjaiból és 2. a rajtuk fekvő felső istebni rétegek feketés, vas- 
érczeket tartalmazó paláiból és vörösesbarna színnel málló homokköveiből áll 
(HOHENEGGER istebni rétegei). Az északi területen, a magas Beszkidek északi 
lábánál a felső-kréta: 1. a friedeki baculitos márgákból és 2. az ezekre tele- 
pült baschki homokkövekből áll. Mindkét series transgredáló, míg a közép- 
krétakorú rétegcsoportok concordánsan és megszakítás nélkül települtek az 
alsó-krétakorú rétegekre, még pedig úgy, hogy a wernsdorfi rétegeken az 
ellgothi rétegek és ezeken a valódi godula-homokkövek fekszenek. Günn V. 
