240 IRODALOM. 
egész forrás a föld mélyebb rétegéből és nem a gránittömzsből fakad, a mint 
eddig hitték. 
SuEss az eddigi véleményektől eltekintve, a karlsbadi források keletkezését 
illetőleg egészen másra fekteti a súlyt, még pedig a csehországi bazaltkitö- 
résekkel hozza azokat kapcsolatba. 
A szerző mindenekelőtt oly forrásokat sorol elő, a melyeknek vizei átfil- 
trált külvizek, és a melyek egyenletesen, állandóan kerülnek ismét a föld 
felületére; az ilyenek lehetnek hideg-, meleg-, különféle ásványvizek és artézi 
kutak. Ezeket ő PosEpwy egykori előadása alapján, vadosis vizeknek, vadosis 
forrásoknak mondja. 
Ezen vadosis forrásokkal szemben aztán megkülönbözteti azokat a for- 
rásokat, a melyek csak időnként törnek ki a iöld felületére. Ezeket a szerző 
juvenalis forrásoknak mondja. SvEss a juvenális forrásokat a vulkanikus 
kitörésekkel hasonlítja össze; a mint a föld belsejének üregeiben a sok gáz, 
különösen a szénsav összegyülemlik, az ott levő vízre, illetve vízgőzre nyo- 
mást gyakorol, és ha a gáz feszítőereje a fölötte levő nyomást legyőzi, időn- 
ként a vizet a felületre kilöki. 
Csehországban a több helyütt nagyobb mennyiségű szénsavnak és me- 
szes vizeknek a kibugyanását az egykori bazaltkitörések utóhatásának állítja. 
Ilyen bazaltkitörés utóhatása a karlsbadi juvenális forrás is. 
Ezek alapján tévesnek mondja szerző azon állításokat, a melyek sze- 
rint hasonló hévforrások vizeiket átszüremlés útján a tengerből kapnák. 
A szerző szerint ilyen juvenális források vizeiket vízgőz alakjában egyenesen a 
föld belsejéből nyerik. Honusirzky HENRIK. 
(15.) Rovaga FRIGYES: (ralánthai és fraknói gróf Esterházy Mihály ura- 
dalmai. (Pozsony, 1902.) 
Az egész uradalmat részletesen ismertető munkának itt csak azon feje- 
zetének ismertetésére szorítkozom, a mely az uradalom talajairól szól" Az 
uradalom talajviszonyai szerző szerint nagyon változók: a legkötöttebb agya- 
goktól kezdve a futóhomokig változnak. A szempezi alsó határban lévő ka- 
vicsos földeket és az alsó-jattói szíkes területeket kivéve, a többi talajnem 
meglehetősen biztosan termő. 
Bőven foglalkozik a szerző a szíkestalajokkal, azok megjavításán, meg- 
szelidítésén már nyolcz éve fáradozik, de mindez ideig egy kisérlet sem veze- 
tett kedvező eredményre. A szíkes talajok megszelidítése körül a legkülön- 
félébb kísérleteket folytatta, a melyekről a következőkben számol el : 
Mindenekelőtt gipszet alkalmazott, és daczára annak, hogy holdankint 
920 g-t szórtak el és a következő évben újra gipszeztek, eredményt nem tud- 
tak elérni; épen oly sikertelen volt a töményített és higított kénsav alkal- 
mazása is. Aztán azt gondolták, hogy a hőnek lesz hatása és behintettek 
szalmával egy ily szíkes foltot s azt elégették, hogy a meleg a szódából a szén- 
savat kihajtsa, de ez is hiába! Sikertelenül tettek próbát a nitraginnal, a 
lóbab nitrogéngyűjtő baczillusával is. Fekete földdel kevert Melilotus magot 
is vetettek, azt gondolván, hogy ezen jószagú nitrogéngyűjtő gyomnövény, a 
