IRODALOM. 941 
mely a legeslegrosszabb talajban is díszlik, talán tenyészni fog benne; de 
vagy ki sem kelt a mag, vagy a hol kikelt, ott is csakhamar kiveszett. 
Nem riadott vissza a szerző nagyobb meliorátiótól sem. Egymástól 
bizonyos távolságra 100 cm mély gödröket ásatott, míg sárga agyagra nem 
akadtak, ezen gödröket azután, a melyeknek átmérője 50—100 em volt, be- 
hányták jó termékeny fekete földdel, és felül keveréktrágyából fészkeket csi- 
náltak, a mint azt dinnye alá szokás. Ezen buja talajú fészkekbe ültettek 
dinnyét és tököt, a mely eljárással azt akarták elérni, hogy ily módon, mint 
negativ kutak segélyével, a szíkes föld el nem párologható víztartalma a 
fekete földön át az altalajréteghez juthasson, s így a túlnedvesség meg ne 
ölhesse a fészkekbe ültetett növényt. De ez sem történt így: kikelt a mag s 
a növény fejlődésnek indult, de alig kezdett virágozni, már kiveszett. A követ- 
kező esztendőben még magasabbra emelték a fészkeket és ujra bevetették 
tökmaggal, hasonló negativ eredménynyel. Buza után ezt a táblát csalamádé- 
val vetették be, de még a fészkek helyén is alig maradt belőle hírmondónak 
egynéhány vékonyszárú kóró. 
Jelenleg kisérletet tesz a szerző nagy mennyiségű czukorgyári mész- 
iszappal és mésziszapos vízzel való öntözéssel. HoRusirzkY HENRIK. 
(16.) HERZFELDER A. DEzső : Szíkes talajok javításáról. (Budapest, 1902. pp. 
1—59.) : 
A szíkes talajok javítását illetőleg a szerző, franczia utitanulmányai 
alapján, hazánkban is az öntözési berendezéssel való talajmosást találja leg- 
ezélszerűbbnek,. 
A munkája végén levő irodalmi felsorolásból sajnálattal látjuk, hogy 
Magyarországról, hol a szíkes talajok javításáról már annyit írtak, csak épen 
két jelentéktelenebb munkára hivatkozik. Hoxusirzgy H. 
TÁRSULATI ÜGYEK. 
Szakülések. 
1903 április hó 1.-én. Elnök: T. Rorm [LaJos. 
Előadások : 
1. KocH AwraL egyet. tanár először bemutat egy halmaradványt, melyet 
1900-ban hallgatóival tett kirándulása alkalmával az ürömi Kőhegy nagy kő- 
bányái által feltárt ú. n. hárshegyi homokkőben gyüjtött volt. Ebben az alsó- 
oligoczénkorú budavidéki homokkőben általában véve meglehetős ritkák a 
kövületek és így annál érdekesebb és becsesebb benne egy halfajnak az elő- 
fordulása. Sajnos, a maradvány nagyon tökéletlen, hiányos is, meg elmosódott 
is. A törzsének csak farkrésze látható, a kormányúszó nélkül, de a háti és 
hasi sörényúszók elég jól meg vannak tartva rajta. Daczára a gyarló meg- 
tartási állapotnak, mégis egyes nagyon kiváló jellegei alapján ezen kihalt 
Füldtani Közlöny. XXXIII. köt. 1903. 16 
