TÁRSULATI ÜGYEK. 943 
peztek, de idővel a park nagyobbítása miatt annak egyrésze betömetett s a 
tó fenekén, illetőleg szélén élő molluskák is eltemettettek. Ezenkivül a tó- 
tisztításkor nyert melanopsisos iszappal mélyebb gödröket egyenlítettek ki és 
dombot is emeltek. Ilyen ismétlődő térszini zavarás miatt a melanopsisos 
rétegeknek különös geologiai fontosságot tulajdonítani nem lehet. 
SzonracH tudtával a fúrásoknál és a kútásásnál sem akadtak olyan száll- 
ban fekvő rétegre, a mely a melanopsisok előfordulásának különböző  dejére 
bizonyíthatna. ZsrGmoxpyY BÉLA fúrási naplójából tudja, hogy 3"73 méter mély- 
ségig a molluskás réteg korhadó növénymaradványokkal együtt fordul elő. 
9. PárrxY Mór dr. két óriás inoceramust mutatott be az erdélyi részek 
felső-kréta rétegeiből. Az egyik Szohodolról, Alsófehérmegyéből, a másik Bani- 
czáról, Hunyadmegyéből származik. Az előbbi kétségen kivül az alsó-senonba, — 
emscherienbe — tartozik, de valószinűnek tartja előadó, hogy a baniczai is 
ezen szintájba sorozandó. Előadó mindkét fajt a tudományra nézve újnak 
találta és a szohodoli példányt Inoceramus gigamteusnak, a baniczait Inoce- 
ramus hungaricusnak nevezte el. 
1903 május hó 6.-án. Elnök: T. Rorm Lasos. 
Titkár bejelenti, hogy az április hó 1-én tartott vál. ülésen rendes tagok- 
nak választattak: KoRmos Trvapakg tanárjelölt Budapesten (aj. KocH Awran dr.) 
és REGuny JEnő m. kir. bányasegédmérnök Budapesten (aj. a titkárság). 
Előadások : 
1. KocH Anxrar dr. a nógrádmegyei Felsőesztergály vidékén már régeb- 
ben gyüjtött és a m. kir. Földtani Intézetbe került czápafogakat és ősemlős- 
maradványokat behatóbban megvizsgálva, kimutatja, hogy a fogak körülbelül 
20 különböző kihalt czápafajtól származnak, melyeknek legnagyobb része Tar- 
nócznál is előfordul. A talált emlősmaradványok egy kihalt delphinre, egy 
fogas bálnára (sgualodon) és egy tengeri szirénre (halitherium) voltak vonat- 
koztathatók, melyek a sok czápával együtt a harmadkor közepén túl benépe- 
sítették volt.a Nógrádmegye ezen területét elborított tengert. 
2. TREirz PÉrER a termőtalaj elemzéséről értekezvén, az ennél követendő 
eljárásokat két csoportra osztja: helyszíni és laboratoriumi vizsgálatokra. 
A helyszinén a termőtalaj rétegzését, kötöttségét, szinét, meszességét, szóda- 
tartalmát, humusának minőségét és a benne lévő vas oxydatiójának fokát 
figyeljük meg. A laboratoriumban meghatározzuk a termőtalaj agyag-, vas-, 
humus- és mésztartalmát, a durva részt pedig mikroskoppal vizsgáljuk. A hu- 
musban a nitrogén minőségét és a finom részben a tápanyagtartalmat hatá- 
rozzuk meg. Ezek után előadó bemutatja a termőtalaj elemzésének néhány új 
módszerét. Így a mészmeghatározásra az aöropiknometer alkalmazását, továbbá, 
a humus meghatározására egy automatikusan működő extrahálót és a vas 
oxydatiójának megállapítására szolgáló módszert. 
3. LŐRENTHEY ÍMRE dr. a stratigraphia-geologia keretébe vágó két újabb 
megfgyeléséről számol be : 
a) Pteropodásmárga. Míg a külföldi harmadkori képződményekben helyen- 
ként a pteropodák igen nagy mennyiségben vannak, addig nálunk eddig rit- 
kák voltak. A budai márga felső részében van egy planorbellát tartalmazó 
165 
