A DUNA-TISZA KÖZÉNEK AGROGEOLOGIAI LEIRÁSA, 999 
Dr. SCHAFARZIK FERENCZ észlelései szerintY a levantei kor végén az 
aldunán ujabb emelkedés történt, a mely a levantei tó lefolyását meg- 
akasztotta s azt előbbi szintjénél magasabbra duzzasztotta fel, úgy hogy a 
levantei, később a diluvialis tó nagyobb terjedelművé vált, mint a le- 
vantei az első időben. 
A felszorított víz lassanként megtöltötte a medenczét az aldunai gát 
szintjéig, áthágta azt s zuhatagként ömlött alá a másoldalon. De ezzel 
megindult a gát átvágása is; idők folyamán a gát folyton kopott s ezzel 
együtt a tó vízszine is fokozatosan sülyedt. A tó tükrének alászállásával 
érvényre jutott az altalajban végbement sülyedések és beszakadások ha- 
tása is. Azon helyeken, a hol a mélyben valamely idősebb koru kőzet 
fekszik, a mely az egyes szigethegységeknek alkotta nyulványait, a terület 
a sülyedésben nem vett részt, hanem a tó szintjének leszállásával száraz- 
föld gyanánt magaslott ki a vizből. 
Ily módon vált szárazfölddé a Dunántul nagyrésze azon területeken, 
a melyeken az altalajban egy idősebb koru, a szigethegységekkel szerves 
összefüggésben álló kőzet a sülyedést meggátolta. A régi levantei tó 
. belterületén a sülyedésnek kétféle oka volt. Egyik a hegyképződés, mely- 
szerint a mai felszin fölé emelkedő szigethegységek az általános hegy- 
képződés elvei szerint folytonosan emelkednek, velük együtt a szerves 
összefüggésben lévő szirtek, melyek bár ez idő szerint még vízzel és ké- 
sőbb az ezekből lerakódó fiatalkorú vízi-üledékekkel fedettek be. Például 
a szegszárdi hegyek is ily okok folytán emelkedtek oly magasra a mai 
felszin fölé, itt is a mélyebb altalajban a Mecsek szigethegységeinek nyul- 
ványait kell feltételeznünk, a melyek tényleg Morágynál, Bátán át az 
ujabb időben pontusi rétegek alatt fel is tárattak. 
A második ok a vízi lerakódások összeülepedésében keresendő. Vízi 
 lerakodások idővel a felső fedőrétegek nyomása következtében mindjobban 
és jobban összeülepednek. Minél vastagabb a réteg, minél nagyobb an- 
nak agyagtartalma, annál nagyobb lesz annak térfogatvesztesége is. 
A nagyon agyagos lerakódások térfogatuknak felére is összehuzódhatnak. 
A harmadkorban a Nagy-Alföldet borító tengerben és tavakban az Alföld 
közepe felé csak igen finom szemű és agyagos természetű üledékek rakód- 
tak le. Ezek idők folyamán erősen összeülepedtek és ülepednek még ma is. 
A Nagy-Alföld mai sülyedésének oka, azt hiszem, részben szintén az 
altalajt alkotó több száz méter vastag agyagos. tavi lerakódások össze- 
ülepedésében keresendő. 
Ilyen ülepedést tapasztalunk ujabban a Tisza völgyében is, a .hol a 
fiatalkoru lerakódások nyugatról keletfelé fokozatos sülyedést mutatnak. 
k Dr. SCHAFARZIK FERENCZ: Az aldunai vaskapu-hegység geologiai viszonyai- 
. nak és történetének rövid vázlata. 
204 
