A DUNA-TISZA KÖZÉNEK AGROGEOLOGIAI LEIRÁSA. 303 
klimatikus viszonyok újra a nagyobbmérvű porhullást segítik elő, a régi 
felszínt borító erős növényzet elpusztúl, maradványait elfedi a hulló por. 
A humuszos rész a mélyben lassanként oxydálódik s a humuszban alkotó 
rész. gyanánt bent foglalt vas a humusz szerves részeinek elégése után 
ugyancsak oxydálódott s mint ilyen a földet vörösre festette. Sokhelyütt, 
humuszosnak maradt.XXx A második löszréteg majdnem ugyan olyan vas- 
tagságú, mint az első, illetve alsó, 8—12 m. Németországban és Ausztriá- 
ban legtöbb helyen meg lehet ezt az agyagosabb réteget a két löszlerakó- 
dás között találni. Hazánkban ugyanis sokhelyütt hiányzik a két lösz- 
réteg, csak az egyik van meg. 
A diluviális tavak tükre, mint említettem, folytonosan sülyedt, min- 
dig nagyobb és nagyobb területek váltak szárazfölddé. Azokon a részeken, 
a melyek már az első löszképződés idejében szárazföldek voltak, mind a 
két löszréteget megtaláljuk, míg másutt, a hol az első löszképződés idejé- 
ben víz volt, csak egy és pedig a II-ik, a felső löszréteg fekszik; végre 
vannak oly területek is az Alföldön, és pedig nagyterjedelmüek, a hol di- 
luviális lösz egyáltalján nincs, ezek tehát az egész diluviumban — a, lösz- 
képződés időszakában — víz alatt voltak. 
A diluviális tónak terjedelmét és fokozatos összehúzódását a hazai 
löszfalak réteégzésének részletes vizsgálata után pontosan meg lehet álla- 
pitani. Most csak úgy hozzávetőlegesen szólhatok róla, a mennyire azt 
eddigi tapasztalataim megengedik. 
A Duna-Tisza közét a diluviumban az első lőszréteg lerakódásakor 
még nagyrészt víz boritotta. A vízből csak a Cserháthegység déli, a 
Mecsekhegység keleti, a Fruska-Gora északi nyúlványai emelkedtek ki. 
Ezeken ugyanis mindenütt megtaláljuk a két egym stól egy majd vörös, 
majd fekete agyagos réteg által elválasztott alsó és felső löszt. A Fruska- 
Gora északi lejtője mélyen belenyúlt a mai alsó Duna völgyébe s a 
titeli lösz-sziget még ezen hegységhez tartozott. Legtöbb helyütt a két 
löszréteg egyenesen a pontusi lerakódásokra települt rá. A levantei tavi 
rétegeket csak egy helyütt, Őereviénél találjuk a lösz alatt.tt 
A Duna-Tisza közén lévő ó-diluviális tó déli partja Szabadka és 
Újverbász között feküdt. Szabadkánál csak a felső löszt találjuk, alatta 
nagyon finom szemű iszaprétegek vannak települve, melyek arról tanus- 
kodnak, hogy a felső tó vize még az első lösz lerakódása idejében erre 
folyt le délkeletnek. A part helyét csak mély fúrásokkal lehet majd 
megállapítani. 
xX Dunaföldvár és Dunapentele között a löszfalban egy erősen humuszos, szürke 
réteg választja el az alsó löszt a felsőtől. 
kk KocH ANTAL dr.: A Fruska-Gora geológiájai. Mathematikai és term.-tud. 
Közlemények. 1897. XXVI. köt. 
