308 TREITZ PÉTER 
volt és ennek következtében erős és állandó növénytakaróval volt födve, 
a mi a lehullott port megóvta a szél tovahajtó hatása ellen. 
Az első lösz lerakodása idejében a Tisza völgye és az egész Tiszántúl 
tófenék volt; az ez időbe tartozó lerakodások finom homokok és már- 
gák. A második lösz lerakodása alkalmával azonban már az egész Tisza- 
völgy jobb és bal partja szárazföld volt, melyen a felső löszrétegeket 
változó vastagságban találjuk meg. A jobbparton a löszfelszint a futó- 
homok az újabb időkben igen sok helyütt újra elfödte, a balparton azon- 
ban typusos lösz-, illetve vályogfelszinnel maradt meg, összefüggését 
azonban a Tisza mellékfolyói sok helyen elmosták. 
Még egy löszlerakodásról kell megemlékeznem, a mely ma elszige- 
telten keskeny szegély gyanánt fekszik a Duna partján Bajától Kis- Kőrösig. 
Ez a réteg II. vagy felső lösz s a második löszlerakodás alkalmával 
került az itteni horaok és murvarétegekre. 
A lösz felszinén igen sok helyütt futóhomokkal van befedve, a mit 
a szél északról utólag hajtott reá. 
Ezen löszréteg lerakodása alkalmával a Duna még nem mosta ilyen 
erősen el ezt a partot, az sokkal beljebb terjedt nyugat felé a völgybe. 
Midőn azonban az itteni völgyet fedő tó lefolyt, a Duna több ágra oszolva 
folyt a völgyön végig s egyik ága, mely itt a part alatt folyt, e keményebb 
állományú partba vájta medrét s a löszfalat újra elhordta. 
Alluvium. 
A diluvium vége felé a folyók medreiket oly mélyre ásták ki, hogy 
a tavak nagyrészt feltöltődtek, vizök lefolyt s régi közlekedő csatornáik 
szárazon maradtak; a folyók főmedreiket kiépítették s az összes víz- 
mennyiség ezen folyt le. 
A visegrádi szoros a budafoki gát átvágásával lassankint úgy kibő- 
vült, hogy fő vízfolyássá vált s ezzel a többi — a Vértesen és Bakonyon 
áthuzódó — vízfolyás vagy megszünt vagy jelentéktelenné lett. 
A Duna völgyét elfoglaló alsó tó síkszine is leszállt, fő medre az 
eddig lerakott törmelékkúpok anyagát elmosta, azokat több részre osz- 
totta. 
Az egész alsó rész olyan mederhálózattá válik, mint a minő a 
Csalóköz. A víz számos ágon át fut végig a völgyön, az ágak egy része nyá- 
ron teljesen kiszárad, a mederfenekén lerakódott iszapot a nyári és Őszi 
aszályban a szél felkapja s a környező területen szétszórja. 
Ily módon keletkezett a Duna völgyében a Kúnszentmiklóstól Kalo- 
csáig terjedő magasabb alluviális löszhát, mely mindig egy régi Duna- 
meder két oldalán terül el s sokszor csak 100—200 m. széles. 
Szabadszállás és Fülöpszállás közelében azonban 8—10 km. széles 
