A DUNA-TISZA KÖZÉNEK AGROGEOLOGIAI LEIRÁSA. J13 
talmaz feloldva só alakjában. A mint az erdő lekerül, a felszínen lévő 
humusz oxydálódik, s a benne foglalt vassó a homokszemcséket vékony 
vasrozsdakéreggel fogja körül és innen ered a homok vörös szine. 
A homokon lévő tavak és mocsarak vize szódás, székes, helyenként 
annyi széksó van a vízben és a tó fenekén, hogy nyáron a víz elpárolgása 
után a széksó vastag kéregben virágzik ki a száraz meder felszínén, úgy 
hogy azt össze is lehet söpörni. 
A széksó összegyülemlése a homokon egyszerű hiányos talajkilugzás 
eredménye. A homokon évezredek óta él és tenyészik növény; az élő 
növény elhalt részei bele jutnak a talajba, itt oxydálódnak, a szerves 
részök vizzé és szénsavvá ég el, a szervetlen részből pedig hamu lesz, 
melynek vizben oldható sóit az eső és hólé feloldja s a földbe mossa. 
A homokterületre mindig több — kevés sót tartalmazó — víz jutott rá, 
mint a mennyi róla lefolyt, a fenmaradó rész a nyár folyamán elpárol- 
gott. Így a talaj nedvesség sótartalma, évről-évre töményebb lelt, míg végre 
oly sóssá vált, mint a minőnek ma ismerjük. Ez a talajnedvesség és a 
sótartalmának magyarázata. A mi már most a nagy széksótartalmat illeti, 
annak keletkezését HiLtGARDY meszes talajon régen megmagyarázta. 
A nátron sók finom eloszlású szénsavas mész behatása alatt szabad szén- 
saw jelenlétében cserebomlanak s kénsavas mész, mészchlorid és szénsavas 
nátron keletkezik. Ily módon a növények hamualkatrészeinek nátronsói 
mind széksóvá változtak át. A talajból minden más sót könnyebben ki 
lehet a széksónál mosni; miután részleges kilugzás mégis volt, mindig 
több más só mosatott ki a földből, mint széksó s végre ez a többi rovására 
felszaporodott. A széksó mellett még konyhasó van nagyobb mennyiség- 
ben a tó vizében és a talajnedvességben jelen ; ammoniák nincs, salétrom- 
sav 1s ritka, s ha van is, legfennebb csak nyomokban. A tiszamelléki homokok 
feltünő termékenysége is innen magyarázható. A víz Kiskőrös—-Kecskemét 
közötti területről ma is lehúzódik Szegedig, útközben sok sót és növényi 
tápanyagot old fel és visz le magával s ez a keleti szélen természetesen 
nagy termőerővel látja el a homokot. (Vannak ott szántók, melyek 9 év 
óta teremnek egyfolytában évről évre rozsot, anélkül hogy csak egyszer 
18 láttak volna trágyát.) 
A tavak és vizállásos helyek fenekén 0-4— 3 méter mélységben réti 
márga vagy réti mészkő fekszik, mely néha annyira szilárd kőzet, hogy 
építésre használják. A kőréteg vastagsága 20—60 em.; képződése olyan, 
mint minden réti mészkőé : a humuszsavas mész, mely só a mocsár- és 
tó-vizekben egész 49/9-ig foglaltatik — oxydatiója után szénsavas mész 
válik a talajban ki s kiválva, összeköti a homokot s ez által hozza létre 
a homokos réti mészkövet. 
X HinGARD, E. W.: Die Bildungsweise der Alkalicarbonate der Natur. Berichte 
d. deutseh. chem. Gesellschaft. Jahrg. XXV. Heft 19. 
Földtani Közlöny. XXXIII. köt. 1903. 21 
