314 TREITZ PÉTER 
A Duna völgyében fekvő újabb korú homok-lerakódások némileg 
eltérnek a nagy homokterületen lévő anyagtól, nevezetesen, miután kisebb 
utat tettek eddig meg, mint a nagy homokterület anyaga, szemei még nin- 
csenek úgy legömbölyítve, mint azé, s ezenkívül még csillám is van benne. 
Különben meszes, helyenként humuszos homok, melynek elég jó termő 
ereje van. 
Alluviális lösz. A Duna medrét kitöltő alsó tó lefolyása után nagy 
sik terület maradt szárazon, melyet számtalan sekély vízér hálózott át. 
A tavaszi árvizek évről-évre megtöltötték ezeket a laposakat s lefolyásuk 
után poros-homokos iszapot hagytak hátra rajtuk. A nyári nap heve fel- 
szárította az iszapot 8 a szél felkavarta, szétszórta a környéken. 
A száraz gyepes területekre húlló porból löszréteg vált. A felső részen 
még durvább szemű iszapot hozott a viz, az ebből kifújt lösz durvább 
szemű, ujjak között szétdörzsölve érdes tapintású; délfelé haladva, a viz 
által lerakott iszap fokozatosan finomabb szemű s a belőle keletkezett 
lösz is mindjobban megközelíti a diluvialis typusos lösz jellegét. A kü- 
lönbség a typusos diluvialis lösz és az újkori lösz között csak az anyag 
szilárdságában mutatkozik. 
A diluvialis löszön igen sok szénsavas víz szivárgott át lerakodása 
óta, a szénsavas csapadék-vizek sok meszet oldottak a felső, a felszín alatt 
lévő málló részből fel, s azt a mélyebb rétegekbe vitték le s összekötötték 
vele az alsó rétegek porszemeit. A most képződő fiatal lösz-lerakodáson 
még aránytalanul kevés csapadék-víz húzódott át, s így még nem volt 
elég idő arra, hogy a felszint fedő gyepréteg mállasztó hatása alapján 
képződő humuszsavas mész, a mely szerves anyagok elégése után poros 
alakban válik ki, az egyes porszemeket összekösse. A löszben a mész több- 
ször feloldódik s újra (talán kristályos alakban, mint a cseppkőnél?) ki- 
válik s csak hosszú idők lefolyása után változtatja a löszt szilárd, össze- 
álló közetté. 
A Duna völgyében lévő alluviális löszök felszíne humuszos vályog, 
mely sok helyütt székes foltokkal és erekkel van tarkázva. Termő erejét 
éppen a szódatartalom csökkenti, a mennyiben a szárazság iránt érzé- 
kenynyé teszt. 
Kisebb (0-19/9) szódatartalom mellett már a termény aszályos időben 
még a vályógterületeken is kisül. 
A. nedves vízállásos területekre hullott por ásványszemeit a mocsár 
székes és humuszos vize feltárta, belőlük sok agyagot készített, ezért a 
mocsaras területeken leülepedett por agyagos, tömődött márgává vált, 
melynek rendesen igen nagy a szódatartalma. A talaj szódatartalma a 
humusz egy részét feloldja, a humuszos oldat átjárja a felső rétegeket 
s ott oxydálódik. A víz alatt való elégéshez szükséges oxygent a talaj 
