A DUNA-TISZA KÖZÉNEK AGROGEOLOGIAI LEIRÁSA. 315 
vagsvegyületeiből veszi, azokat redukálja ; vas-oxydulsók képződnek, a melyek 
a szénsavas talajvízben oldódnak s a talajból kilúgoztatnak. Ilyen folyamat 
eredményeként a vízállásos helyeken szürke színű, sokszor egész fehér 
altalajrétegek keletkeznek. Ai 
Ha ilyen fehér réteg fölött hosszabb időn át áll mocsárvíz, annak 
savas vize még a talaj mésztartalmát is kivonja, akkor a fehér talajréteg 
még mésztelenné is válik. 
A vízállásos helyek fenekén tehát kétféle földnem képződik a lehul- 
lott porból : egyrészt nagyon meszes, agyagos fehér földnem, 30—409/9 
mésztartalommal, másrészt fehér agyagféleség, melyben 0—409 mész, 
10/5-nál kevesebb vas foglaltatik. 
A meszes földet a Duna völgyében csapóföldnek nevezik. 
Öntés-talajok. A folyók völgyeiben újkori lerakódások alkotják 
e talajt, melyek általában árvizekből, kiöntésekből rakódnak le, ezért 
öntéstalajoknak neveztetnek. A szerint, hogy mozgó vagy álló vízból ra- 
kódtak le, anyaguk majd durvább szemű, majd agyagosabb. A Duna- 
Tisza közén az öntéstalajok főzöme a Duna és a Tisza vizéből rakódott 
le. A Duna folyása mentén sok mészkőhegyet érint, vízgyűjtő területébe 
több mészkőből álló hegyvonulat tartozik; ennek folytán úgy vize, mint 
az abból lerakódott öntéstalajok meszesek. A Tisza ellenben folyása men- 
tén sem nem tör át mészkő-hegységet, sem annak vízgyűjtő területén 
nagyobb mészkő-terület nincsen; ezért vize mésztelen és az árterületén 
fekvő öntéstalajok is teljesen mésztelenek. 
Az öntéstalajokhoz lerakódásuk alkalmával sok organikus anyag 
keveredik, a mely azokban elbomlik s a talajt vastag rétegben humuszossá 
teszi. Ezért művelhetők az öntéstalajok rögtön kiszáradásuk után s ren- 
desen igen jó termőerejük van. 
A Duna-völgyi öntéstalajok magas mésztartalmuk következtében a 
beléjök került szerves anyagokat igen hamar oxydálják, ezért termőerejök 
gondatlan gazdálkodás mellett hamar megcsökken. A Tisza-menti öntés- 
talajok teljesen mésztelenek, a Tisza lassú folyása mellett több szerves 
anyagot kever közéjök s ezért általában termékenyek és termőerejöket 
a rajtok hosszú időn át űzött rablógazdálkodás sem tudta teljesen ki- 
meríteni. 
Az ártereken a talajok rendesen nedvesebbek, a mélyebb helyeken 
a víz egész éven át megmaradt, a mi erős mocsárnövényzet fejlődésének 
adott alapot. A mocsár vize savassá vált a benne lévő organikus anyagok 
rothadásánál keletkező savas anyagoktól és a savassá vált vízben a szer- 
ves anyagok bomlása megcsökken, a növényzet fejlődése azonban egyen- 
letes maradt, ezért a szerves anyag lassanként benne felszaporodik. 
Az ilyen helyeken keletkező talajok egész fekete színűek, humusz- 
21" 
