A PALICS-TÓ KÖRNYÉKÉNEK TALAJISMERETI LEIRÁSA. 317 
felett s a Dohányéren folytak le Szabadkán keresztül a Palics-tóba, ezen 
végig a Lúdas-tó félső részén lévő semlyékekbe, innen a Kőrös-érbe és a 
Tiszába. 
Az alsó, Báta-Baja fölött fekvő a Duna völgyét kitöltő tó lefolyá- 
sával az egész felső homokterület szárazabbra vált. A homok buczkák 
között lévő tavak kiszáradtak, s a vegetatió meggyengült a homoktakaró 
híján nagyobb mérvben megindult. Az uralkodó szél hatása alatt délfelé 
mozgott s a mélyedményeket különösen Szabadka felett eltöltötte. 
A mélyedmények most már csak a csapadékvizek levezetésére szol- 
gáltak, elmocsarasodtak, nyaranta kiszáradtak, felületök kötött kemény 
székes agyagmárgára változott, mely sem a felső vizet át nem eresztette, 
sem az altalajvizet, a föld árját fel nem bocsájtotta. A mai tavak száraz, 
tavaszszal vízállásos mélyedésekké váltak, hasonlóan azokhoz, mint a 
minőket Jankovácz és Baja között ma is nagy számban találunk. A 18-ik 
század elejének egy igen száraz esztendejében, mikor a Palics-tó fenekén 
a legelő marhák itatására gyalog-kutakat ástak, a lemélyesztés alkalmá- 
val egy régi vízvezető meder élő homokját nyitották meg, a melyből a 
viz a kút felszinére emelkedett s lassanként kitöltötte az egész mélyedést.? 
A víz 21/2 bécsi öl volt ez időben a legmélyebb helyen. 
A víz lefolyását kelet felé a futóhomok lassanként eltorlaszolta s 
igy az elzárt tóvá változott s csak az újabb időben nyitották meg mes- 
terségesen a régi lefolyását a Lúdas-tóba. 
A csatorna fenekén a homok alatt a szegedi út áthidalásánál a lösz 
alatt finom szemű csillámos márgát tártak föl, mely az egész Duna-Tisza- 
közi homokhát altalaját alkotja. 
A tó csak igen ritkán szárad ki s a múlt században az 1866-ik évi 
nagy aszály alkalmával történt, hogy az teljesen kiszáradt. Hogy a fürdő- 
zők számára vizet szerezzenek, egy öl széles kútat mélyesztettek le a tó 
fenekén, a mely alkalommal egy öl mélységben nagy víztartalmú folyó- 
homok rétegre — régi mederre — bukkantak, mely a kutásásnál le- 
sülyesztett kádba felnyomult. Bár éjjel-nappal ásták a kutat, 3 ölnél nem 
tudtak mélyebbre haladni. A kút nagy mennyiségű vizet adott, de az ezen 
abnormis száraz években nem emelkedett a térszín fölé. A víz csak 3—4 
év alatt — a nedvesebb évek bekövetkeztével — töltötte meg lassanként 
újra a tavat. 
Valószinűleg a szárazabb és nedvesebb időszakoknak lehet tulaj- 
donítani a víz chemiai összetételének azon megváltozását is, a mit a 
különböző időkben végzett elemzések felmutatnak. Palics-tó fürdőigazgató- 
ságának szívességéből az alábbi három — egymástól távoleső időből 
származó — elemzés adatát közölhetem : 
xX Ungrisches Magazin. Pressburg 1781. 236. old. 
