236 SCHAFARZIK FERENCZ 
A geologiai és hajózási viszonyok részletes leírása az Alduná- 
nak Báziás és Vaskapu közötti részén. (Il. az IX. táblát).t 
Báziásnál belépünk Hurópa egyik legnagyobbszerü erosiós völgyébe: 
A völgy összeszükülésének kezdetén a folyam baloldalán a Lokva- 
hegység emelkedik, mely egész kiterjedésében Moldováig zöldes szinű, 
finoman ránczolt, aplilosan injiciált sericites palákból áll. A SZÉcCHÉNYI- 
út mellett igen jó feltárások vannak, hol a palákban helyenkint új-, egész 
tenyérnyi vastag aplit-erek találhatók. Az injiciált palák itt-ott pyrit-kris- 
tályokkal (c0000) vannak behintve. 
E palák Hazavárs Gyura (11) fölvételei szerint általában ÉK—DNYy-i 
irányban csapnak. Báziással szemközt a szerb oldalon Ram-nál egy hegy- 
gerincz (12) emelkedik, melynek kristályos palái kétségkívül a Lokva- 
hegység DNy-i folytatását képezik. A folyam mentén lefelé az Ostrov- 
szigeten alul a tulajdonképeni Lokva-hegységgel szemközt egy neogen- 
diluvialis lapályt látunk a jobbparton. A Duna-szoros ezen kezdeti részén 
az első nagyobb mellékágtól, a Pek-től alkotott lapály ez, a melyen 
Proromrus idejében a picenciak települtek volt le, a kik bányászkodó 
nép voltak. Tőlük származik a folyócska neve is (13). 
A balparton Suskánál, Belobreszkánál és Divicsnél látjuk az injiciált 
palákat, melyek csupán a hegység lábánál vannak egy keskeny lösztakaró- 
tól elfedve. Moldovánál a Duna völgye hirtelen kitágul, a folyam két ágra 
szakad és körülfogja a meglehetős nagy Moldovai-szigetet. Az alluvialis 
lapály Ujmoldovától a Baroni völgyig nyúlik ugyan, de ezen beöblösö- 
dését csakhamar elzárja azon mészvonulat, a mely Coronini környéké- 
ről ÉÉK—DDNYy-i csapással a Duna partjáig húzódik. A szerb oldalon 
Usjen valamivel alul neogén dombok emelkednek, a melyek HALAvÁTS 
GyuLa (14) vizsgálatai szerint a felső mediterran emeletbe tartozó lerakó- 
dásokból állanak és (rolubac környékéig nyúlnak el. E helységtől I-re 
azután az alaphegységre bukkanunk, a mely épp úgy mint a magyar 
oldalon, itt is kristályos palákból és tithonmeszekből áll. A Duna közepé- 
ben emelkedik egy magányosan álló tithonmészszirt, az ú. n. Babakaj- 
szikla, mely még fennmaradt tanuja azon ma sem szünő küzdelemnek, me- 
lyet a Duna itt az akadályok elsejével: a Coronini mészvonulattal folyta- 
tott. Ómoldován alul 9 km. hosszúságban folyik a Duna az említett 
tithonmész-vonalon keresztül. A folyam itt nem tudta medrét eléggé 
k Szabadjon BöckH JÁwos, miniszt. tanácsos, igazgató, valamint TELEGDI 
RorH LaJsros főbányatanácsos és főgeologus uraknak a tőlük Moldova és Dojke, 
illetve ezen utóbbi hely és a Sztaristye patak között felvett térképadataiknak a 
jelen geologiai térkép összeállítása czéljára való szíves átengedéseért ezen a helyen 
is legőszintébb köszönetemet kifejeznem. 
