AZ ALDUNAI VASKAPU-HEGYSÉG RÖVID VÁZLATA, 341 
kevésbé finom szórt anyag, mely durva conglomerátokat és brecciákat, 
de finomszemcsés porphyrtufát is szolgáltatott. A Jeliseva és Sztaristye- 
patakok közt emelkedő, merész alakjával különösen szembeötlő Tresko- 
vácz is ilyen, részben regenerált porphyrtufákból álló. Az alsó dvas a porphy- 
rokkal egyetemben tovább DK-felé még mindig jelentékeny szerepet játszik ; 
így pl. a Kukujován egy hatalmas ibolyaszínű porphyrittakaró alatt feke- 
tés szinű, porphyrittufákat tartalmazó agyagpalákat találunk Odontop- 
teris obtusiloba, Naum.-val (21,148). Durva porphyrconglomerátok képezik 
végül Szviniczától É-ra és K-re a jura- és krétaformatiók fekvőjét is, a 
hol ezek a júczi nagy gabbro-serpentin-tömzs közvetetlen szomszédságá- 
ban vannak. 
Az alsó dyasra és a porpayrconglomerátokra a lias következik, a 
. mely Kozlánál, Berzászkától DK-re széntartalmával tünik ki. E formátió 
kőzetei szürke, brachiopodákat tartalmazó mészkövek (a Muntyána mel- 
lett Terebratula grestenensis, SvEss-szel), tufaszerű, homokos, zöldes 
(Corvonini tdrna. ő 
fslollen). A 
OT A 
1. ábra. A. berzászkai szénképződmény átmetszete (HANTKEN M. szerint). 1. gneisz, 
2. guarcz-homokkő, 3. a középső lias fossiliákban gazdag meszes, agyagos rétegei, 4. szén- 
telepeket tartalmazó rétegek, 5. csillámban gazdag, porhanyós homokkő. 
meszek (ugyanitt Ammonites [Amaltheus ] margaritatus, Mosrr., Belemni- 
tes paxillosus, ScHLorn. stb.-vel), homokos meszek, homokkő-palák és 
vasoolithok (utóbbiak 7. grestenensts, Suxss, Pecten aeguivalvis, ÖVENST., 
Spiriferina rostrata Sow. stb.-vel), a melyek valamennyien bőven tartal- 
maznak fossiliákat és HANTKEN MIxsa szerint a középső liasba tartoz- 
nak (22,158)." 
E fossiliákban gazdag horizontra közvetetlenül a széntartalmú szint 
következik (Kozlánál átdült helyzetben) 0—6 m vastag, helyenkint erősen 
összenyomott főtelepével. 
Szviniczánál a porphyr conglomerátjain szintén liasrétegek feksze- 
nek ; még pedig legalul hatalmas fehér guarcz-homokkövek (a melyek az 
alsó liashoz, részben pedig esetleg még a rháüthez tartoznak), azután a 
középső lias zöld, glaukonitos meszes homokkövei Spiriferina Hawueri, 
SUESS. Ostrea doleritica, Trerze, Hinnites velatus, GupF. és Belemnites 
X Biztosan meghatározott alsó lias BöKH JANos szerint csak tovább északra 
a Kiakovecz-árok környékén észlelhető (3) a hol a Fácza mare nevű kőszéntelep 
is előfordul. 
