AZ ALDUNAI VASKAPU-HEGYSÉG RÖVID VÁZLATA. 343 
csupán két oly fajt tartalmaznak (Lytoceras striatisulcatum és Lyt. Anni- 
bal), a melyek az aptienből is ismeretesek. Ezzel a mesozoi üledékek 
sorozata befejeződött s még csak a felső (II.) mediterrán emeletnek tengeri 
rétegei volnának megemlítendők, melyek a Trikule és Júcz közötti öböl- 
nek (Ogasu Szelics) csupán egész kis részét foglalják el és sokáig kikerül- 
ték volt a geologusok figyelmét (21,17). Csillámban gazdag, homokos agyag-, 
homok- és kavicsrétegek Conus Dujardiím, DEsn., Buccinum badense, 
Panrscn, Fusus Hörnesi, BEuzn., Cerithium doliolum, BRoccmIi, Natica 
helicina, Br. stb. fajokkal, valamint ezekre települt, gyakran lithotham- 
niumot tartalmazó, igazi lajtameszek ezen emelet lerakódásai. Ez azon 
geophysikai tekintetben oly fontos, az erosiótól eddig még megkimélt kis 
részlet, melyről a bevezető részben már szó volt. 
Tektonikai tekintetben a szóban forgó üledékek vonulata igen zava- 
rodott. Tektonikájának könnyebb megértésére a Szvinicza-környéki hegy- 
ség hosszanti és haránt átmetszetét közlöm (Il. a X. tábla £. és 5. ábráit). 
Az 5. ábrán ÉNy-on a Treskovácz porphyrtömzseit és tufáit mutatja 
a mesozoicum egy hatalmas teknőszerű reátelepülésével. Középen látható 
a szintén teknőszerűen fölépített szviniczai magaslat, a melyen a lias- 
homokkövek valamint a dogger (a X az ammonitek lelethelyét jelzi), a 
tithon és a neocom mészkövei vannak meg. Glavcsinától DK-re hatalmas, 
mélyreható haránttörés van s ezen túl a teknő gazdagabb kiképződésű, 
de ez a szárnya, a mely egyszersmind magának az egész vonulatnak is 
végét képezi, erősen le van süpedve. 
A Crni Vrhtől és Treskovácztól DDNYy-i irányban a Dunán át a 
Grebenél meghosszabbításáig fektetett harántmetszet (4. ábra) hatalmas 
antiklinálist tüntet fel, melynek magját a Treskovácz porphyrjai és por- 
phyrtufái képezik. Az üledékek ugyanazok, mint az előző profilban. 
Térjünk most ismét a szerb partra át, vissza Brnjicaig, a hol a jobb 
part szemlélését a brnjicsi gránitnál hagytuk abba. E gránitvonullattól 
K-re az Almás vonulat kristályos palái képezik le egészen a Berzászkával 
szemben fekvő vidékig a partot. Ezek valószinűleg épp úgy tartoznak 
Böcgkn Jáwosnak részben III., részben 1. csoportjába, mint a magyar par- 
ton. Míg ezt a complexust a nyugati peremén, közel a gránittömzshöz 
még néhány gránittelér járja át, addig Dobrától K-re néhány andesit- 
tömzs válik ki, a melyek szürke, öregszemcsés porphyros biotit-amphibol- 
andesitből állanak (27,36). Sztenkán alul és Dobránál azt latjuk, hogy a 
balpart mediterrán üledékei kis területen a jobb partra is átnyúlnak. 
A Duna térdalakú hajlásának jobb oldalán complicált a térszin s nagy- 
jából a kozlai liasvonulat folytatása. Legnagyobb részét liaskorú lerakó- 
dások képezik, a melyek itt is, különösen a Bossmann-árkokban, szenet 
tartalmaznak. Böcxkn Jáwos miniszteri tanácsos úr szives közlése sze- 
rint a geologiai viszonyok itt meglehetősen zavarodottak s az anti- 
