AZ ALDUNAI VASKAPU-HEGYSÉG RÖVID VÁZLATA. 349 
nyomulását itt erélyesen megakadályozták, a mikor is különösen a Veterani- 
barl"ngra támaszkodtak. Ez a barlang, mely a nagy Kasan balpartján fekszik, 
28:5 m hosszú, 341 m széles és 40 m magas; napfényt egy 0-5 m átmérőjű 
nyiláson át kap. 
A kis Kasan-szoros alsó végén a jobboldali tithonmész-sziklába a Trajan- 
tábla van beeresztve a jobb oldalon levő s helyenkint a mészsziklába vésett 
római mű-út építőjének emlékére. 
Ogradinánál a Duna valamivel jobban K-nek fordul s miután a bal- 
partnak az I. csoportba tartozó kristályos paláit s a Zusovió tanártól ki- 
jelölt liaskorú lerakódásait elhagytuk, a tágas orsovai öbölbe jutunk, a 
melyben hatalmas diluviális, sőt még a plioczénbe visszanyúló kavics- 
lerakódásokat találunk. Ezek 200—295 m magas dombokat (Meje) alkot- 
nak s csak egyes mélyebb árkokban bukkannak elő szarmata és mediter- 
rán rétegek is. Orsovánál betorkollik a Cserna, mely bőséges kavics- és 
homoktömegeivel a Dunát e helyen némileg összeszűkítette. 
A Cserna balpartján emelkedik azután egészen a román határ kö- 
zelében az Allion-hegy, a mely épp úgy, mint a vele szemközt, a szerb 
Tekia városkánál levő hegyek a II. csoport gránátos csillámpalátból és 
gneiszat-ból állanak. 
Miután a Duna az 1689-ben Ausztriától megerősített Adakaleh szi- 
getet körülfogta, ismét DK-i irányba tér. Itt DDNYy-i csapással először egy 
keskeny tithonmész-vonulat nyúlik át a Dunán Verciorova román határ- 
állomástól a szerb partra. Erre azután nagyobb szélességben gyűrt agyag- és 
mészpalák következnek, guarcz-szemeket és csillámot tartalmazó mészpadok- 
kal, a melyeket T. RorH Lagos a doggerhez számított (30). Különösen az 
utóbbi igen szívós mészkő-padok azok, a melyek nagyobb mennyiségben 
föllépve a Duna legjelentékenyebb hajózási akadályát, a Prigrada-padot, 
alkotják s 3 km hosszúságban vonulnak az egyik parttól a másikhoz a 
Duna medrén át. Alacsony vízállásnál százával emelkednek ki a sötét- 
színű sziklacsoportok, a melyek között a víz messzire elhallatszó zúgással 
tör át. Ez a Vaskapú. 
Míg a folyam Orsova és a Vaskapú között 7—18 m-es mélységeket 
mutat, addig a Vaskapunál 0—-6 m a mélysége. Ezen akadály tulajdonképen 
8 km hosszú és a következő három szakaszból áll. Az első részt egy szikla- 
pad alkotja, mely a vizet duzzasztja ugyan, de a fölszínre érő, a hajózásra 
veszedelmes szirteket nem mutat; a második rész a tulajdonképeni Vas- 
kapú a Prigrada-sziklapaddal, a harmadik pedig jelentékeny mélységből 
áll, a melyet a vízeséshez hasonlóan alázuhanó folyamtól képezett számos 
örvény tesz veszedelmessé. 
E sziklaküszöbön alúl úgy a román, mint a szerb parton kristályos 
palákat találunk, a melyek a Duna közepén is képeznek veszedelmes 
sziklacsoportot, az ú. n. Kis- Vaskaput. 
