AZ ALDUNAI VASKAPU-HEGYSÉG RÖVID VÁZLATA. 350 
Herkulesfürdő környékének geologiai viszonyai. 
A geologiai viszonyokból a herkulesfürdői hegyvonulatnak a Kasan 
mészvonulatával való összefüggése tűnik ki. Az előbbi fejezetben a Kasan 
festői szép tithonmészköveivel ismerkedtünk meg, melyeket a Duna szűk 
szurdokban tör át. Az Ogradina és Jeselnicza között észlelhető rövid meg- 
szakítás után e mészkövek Zsapanek határában ismét mutatkoznak nor- 
mális fekvőjükkel, a fekete agyagpalákkal, de oly keskeny vonulatban, hogy 
jelenlétük alig tűnik fel. Mindamellett biztosan és szakadatlanul kö- 
vethető ez a vonulat a Cserna-völgy nyugati oldalán Topleczig, a hol 
azután a keleti partra átnyulva Börza felé és további folytatásában Pe- 
cseneskán túl a Domogled felé húzódik. A Topleczezel szemben fekvő me- 
redek mészkőszirt, a melyen a török vízvezeték (a Csernából Orsovára) 
régi összeomlott falait pillantjuk meg, valamint a Börza melletti alacsony 
mészkőhát ezen mészkővonulat leginkább szembeötlő szakaszai. A mikor 
azonban Pecseneska határához érünk, azt tapasztaljuk, hogy az eddig 
keskeny és csak szerény magaslatokat képezett vonulat hirtelen kitágul 
és egyszersmind tekintélyes magasságra emelkedik. Innét kezdve a Do- 
mogled, Suskuluj, Hurkuluj, Kosiu és Jelenicz kúpoktól jelzett, 1100— 
1300 m. magasságra emelkedő hegylánez képezi messzire látható fehér 
mészkőfalaival — mögöttük a román határig terjedő plateauval egyetem- 
ben — az eddig igénytelen vonulat folytatását. E vonulat Herkulesfürdő- 
nél egyszersmind átcsap a völgy nyugati oldalára is, hogy azután a fürdő- 
helyet Mehádia községtől elválasztó gerinczre is fekapaszkodjék. Nagy szé- 
lességben követhető most ezen — a Cserna-völgy mindkét oldalán levő 
hegylánczokat magába foglaló — vonulat, mely K-felé Romániába is be- 
nyulik, a Czéznáig, sőt még ezen túl továbbra is. 
Ny-felé az Arsanán és az ennek déli oldalán elterülő Pojana lun- 
gan azonban azt tapasztaljuk, hogy említett vonulatunk egy másik, a 
mehádiai völgyből Bolsavniczán átcsapó vonulattal összeolvad. Diaszkorú 
vörös konglomeratok, liaskorú guarczithomokkövek, lias- és dogger- 
agyagpalák, valamint felső jura-(malm-)jkorú mészkövek alkotják e két 
vonulatot, a melyeknek változatos kőzetsorozatát még a diaskorú por- 
phyrit és a liasban bekövetkezett diabaskitörések tarkítják. 
Az Arsana vidékén ezen, üledékek mintegy 14 km. szélességben 
foglalják el a felszint; ez azonban nem tart sokáig. Az Arsanától É-ra 
t. 1. hegységünk főgerincze jut kifejlődésre, a melynek egyes csúcsai a 
következők: Sgliver, VIaska mik, VIlaska mare, Boldoven, Dobri vir, God- 
ján és végül a Retyezát. Ez a hatalmas, az egész vidéken nagy távolságra 
uralkodó főgerincz ismét a kristályos alaphegységből áll, mig az üledékek, 
melyek a hegygerincz utolsó déli bástyáját, a 1500 m. magas Arsanát 
képezték, e ponton két vonulatra oszlanak. Egyik részük a Cserna-völgyet 
