KÉT ÚJ ÓRIÁSI INOCERAMUS FAJ. 449 
gyakoriak, azt hiszem elég alapot találunk arra, hogy a szohodoli márga - 
rétegeket és a benne talált — alább Inmoceramus giganteus, n. sp. néven 
leírt — kagylót az alsó szenonba, vagyis az emscherienbe (LLAPPARENT 
szerint) helyezzük. 
Baniczai előfordulás. A mig a szohodoli inoceramust tartalmazó 
rétegek stratigraphiai helyzetének megállapítására, a mint az előbbiek- 
ben láttuk, elég támpontot találunk, addig a baniczai előfordulásra nézve 
meg kell elégednünk azzal, a mit a m. kir. Földtani Intézettől kiadott és 
dr. Hormaxs KánroLr-tól felvett geologiai térképről leolvashatunk. 
3 A hátszegi medenczéből a Sztrigy völgyének felső részébe, sőt még 
a Zsil völgyébe is átnyúlva, keskeny szalag alakjában messze behuzód- 
nak a krétaképződmények, melyeknek felsőrészét a Horwmawxw-tól egykor 
oligoczénkorú zsilvölgyi rétegeknek nevezett és újabban a garumnienbe 
helyezett szentpéterfalvi homokkövek alkotják. Közvetlenül a kristályos- 
palákon felsőkrétakorú mészkövek települtek, míg e mészkövek és a 
szentpéterfalvi homokkövek között Hormawxwx-tól gosaurétegnek jelzett 
homokkövek vannak D-i dőlés mellett települve. 
Az említett inoceramusos homokkövet a baniczai alagzúttól északra 
levő aGrauer Steinbruch" nerű kőbányában találták valószinűleg akkor, 
a mikor ezen kőbányából a vasút építéséhez szükseges homokkövet fej- 
tették. A m. kir. Földtani Intézettől kiadott 1 :75000-es geologiai térké- 
pen a kőbánya neve eBlauer Steinbruchs néven be van ugyan írva, de 
annak helye a szokásos jellel nincsen közelebbről meghatározva. A fel- 
írásból azonban majdnem egészen bizonyos, hogy a HormaNwx-tól gosau- 
rétegeknek jelzett területre s miután e rétegek D-felé dőlnek, ezeknek 
felsőbb részébe esik. A rétegek korát, miután hasonló nagy inoceramusok 
az alsó senon emschi márgájában fordulnak elő, már kezdetben alsó- 
senonnak gondoltam s hasonló véleményt nyilvánított ifj. Nopcsa 
FEeRExcz báró is, ki a környék krétaképződményeit közelebbről ismeri. 
Miután ezen baniczai fajt sem tudtam a rendelkezésemre álló irodalom- 
ban feltalálni, az alábbiakban mint [noceramus hungaricus, n. sp.-t 
irom le. 
Inoceramus giganteus, n. sp. 
Tab. 11. 
Az alsófehérmegyei Szohodolon talált egyetlen inoceramus is csak 
töredék s első pillanatra még azt is kétségesnek találjuk. hogy vajjon az 
bal- vagy jobb teknő-e. Mégis ha a záros peremnek még részben látható 
széleit vesszük tekintetbe s összehasonlítjuk azokat egy In. Cripsi záros- 
peremeivel, töredékünkben egy bal teknőre ismerünk, különben erre vall 
a contcentrikus diszitő barázdáknak állása is. Felületesen tekintve meg a 
darabot, úgy látszik, mintha nem egy, hanem három példány töredéké- 
