450 Dr PÁLFY MÓR 
vel lenne dolgunk, a melyek egymáson fekszenek, de figyelmesebb vizs- 
gálat után kiderül, hogy a két alsó rész tulajdonképen a felsőnek töredéke 
s arra utólagos nyomás által reá tolatott. 
A teknő meglehetősen lapos; bubja hiányzik, záros peremei 
115—120" szöget alkotnak. Hátsó pereme hosszú, egyenes, alig egy kissé 
domborodó, mellső pereme rövidebb s a concentricus bordák állásából 
úgy látszik, hogy az alsó peremhez ívben hajlik. 
Szintén a concentrikus bordák állásából lehet arra is következtetni, 
hogy a teknő hátrafelé valószinűleg erősen megnyúlt; alakja körülbelől 
olyan lehetett, mint az /. CGripsi-nek azon példánya, melyet ZIrTTEL a 
gosaui bivalvákról irott munkájában a XVI. táblán 2. sz. alatt ábrázolt." 
Képzeletileg kiegészített hossza a teknőnek az 50 em.-t minden- 
esetre meghaladja, míg magassága nem sokkal volt nagyobb, mint a töre- 
dékes példány mostani legnagyobb mérete, t. 1. 35—-36 em. 
A teknő felületét elég erős contcentrikus bordák diszítik, melyek 
között a teknő középső részén még keskenyebb s a teknő aljafelé mind- 
jobban kiszélesedő barázdák futnak végig; míg a mellső és hátsó perem 
közelében a barázdák elkeskenyednek s ezáltal a concentrikus bordák is 
erősebbeknek tünnek fel. 
A leírt faj alakját tekintve legjobban az /. CGripsi, Mawxr. némely 
példányaihoz hasonlít, de óriás méretei attól minden kétséget kizárólag 
megkülönböztetik. 
Nagyságát tekintve az [. salisburgensis, FuGG. et Kasrw.-hez áll leg- 
közelebb, de ha összehasonlítjuk FuaGxR-ék eredeti rajzaivalr? töredéke- 
met, azonnal szembetünik, hogy azzal nem egyezik meg másban, mint 
óriási méreteiben. Az I. salisburgensis jóval zömökebb alaknak látszik. 
bordái egészen másképen végződnek az első és hátsó peremnél, mint az 
töredékemnél látható és nem is keskenyednek annyira el, mert úgy a 
teknő alsó részén, mint a felsőn, majdnem egyenlő szélesek. 
A szohodoli példányt, miután a tőlem ismert irodalomban nálánál 
csak az I. salisburgensis nagyobb, I. giganteusnak nevezem el. A 11-ik 
táblán ábrázolt egyetlen példány "2 nagyságban van feltüntetve. 
Inoceramus hungaricus, n. sp. 
reajbiss a2E 
A Baniczáról származó homokkő darabon egy majdnem teljes jobb 
teknőnek és egy fél balteknőnek a belseje látható úgy, hogy a félteknő a 
x Denkschriften d. k. Akad. d. Wiessensch. Bd. XXV. 
xx B. FUGGER u. KASTNER: Naturwiss. Studien und Beobachtungen aus und 
über Salzburg. p. 77. Tab. I. Salzburg 1885. 
