456 KORMOS TIVADAR 
síma s ennélfogva sokkal törékenyebb — alak. Azért emeltem ki, hogy 
cközvetlen a természet hatása alattv, mert a legtöbb sérült — s ennek 
folytán abnormis — példány a M. Sikorai és a M. Themaki példányai 
között található, melyek a M. Parreyssi-nek minden valószínűség szerint 
közvetlen ősei voltak. Általában, úgy hiszem, itt is — mint NEUMAYR VvivI- 
paráinál — a lehető tökéletes felé való törekvés megnyilatkozásával talál- 
kozunk. A mi cezélszerűtlen — vagyis nem életreképes — az elpusztul, 
. megsemmisül. 
Mint már emlitettem, az abnormitások sérülés következtében jöttek 
létre és pedig úgy, hogy az állat megsérült házát egyszerűen kifoltozta. 
E restaurálás alkalmával, különösen, ha az többször ismétlődött, az utolsó 
kanyarulat külső széle előrenyúlt s ennek megfelelően a columella callusa 
többé-kevésbbé erősen megduzzadt. 
Mindenesetre különös azonban, hogy ilyen abnormitások nem min- 
den fajnál, hanem csak a M. S-korai-nál, M. Themaki-nál és ritkábban 
a M. Tóthi-nál fordulnak elő. A többi fajoknál rendellenes képződés alig 
észlelhető s ez nagyon megnehezíti feladatunkat, ha a sérülések eredetét 
próbáljuk magyarázni. Mert, ha feltehető is, — a mi különben a legvaló- 
szinűbb volna — hogy a sérüléseket más állatok léptei okozták, elkép- 
zelhetetlen, miként történhetett, hogy mig egyik fajnál majdnem minden 
példány szenvedett sérülést, addig három-négy másik faj ily sérülésektől 
teljesen mentes maradt ; ha csak azt nem tesszük fel, hogy a sérülést szen- 
vedett fajok a part közelében éltek, hol a külső erőszak hatásának jobban 
ki lehettek téve, mint az esetleg mélyebb vízben élt fajok. 
Nyilvánvaló tehát, hogy e kérdésre elfogadható magyarázatot e percz- 
ben még nem adhatunk, de legkevésbbé sem tartom kizártnak, hogy ez 
meg fog történhetni. 
x 
Általánosságban végezvén, áttérek a már jelzett új változat tárgya- 
lására. Ez az alak (lásd XIII. tab. 1. ábra) a M.. Sikorai-hoz tartozik s — 
ámbár csak egy példány után adhatom meg leírását — azt hiszem, e pél- 
dány annyira karakterisztikus, hogy önállóságát nem vonhatjuk kétségbe. 
Megjegyzem, hogy ez is abnormis, a mennyiben a külső ajkperem több- 
ször letöredezvén, mindig újból kiegészítődött s e közben a callus gyűrő- 
désszerűen megduzzadt. 
Melanopsis Sikorai, BRus. var. carinata, KoRm. 
XII tábla 4 ábra: 
Ház megnyúlt, tornyos; az embryonális kamra kitörése folytán 
7 látható kanyarulattal, melyek — az utolsót leszámítva — lassan s 
egyenletesen növekednek. Az utolsó jóval magasabb, mint a spira. A két 
