ELŐZETES JELENTÉS AZ ERDÉLYRÉSZI ÉRCZHEGYSÉG ANDESITJEINEK KORVISZONYÁRÓL. 465 
biotit-lemezek és vörös gránátl-szemek is találkoznak. A piroxén rende- 
sen csak mikroszkop alatt tünik fel s majdnem kizárólag bastitosodott 
hypersthéntól van képviselve. 
A guarez és biotit fellépése nem egyenletes mindenütt. A Bárza- 
hégy felé haladva pl. úgy tapasztaltam, hogy minél jobban közeledünk 
annak kupja felé, annál gyakoribb lesz a biotit, míg lefelé a Fehér-Körös 
felé már gyérebben található s a Viktor-tárna nyilásán alul már csak 
elvétve kapható. A kőzet elegyrészei a zöldkövesedés következtében oly 
nehezen ismerhetők fel, hogy éles határt a biotit tartalmú és biotitot 
nem tartalmazó kőzet között nem tudtam vonni. 
Amphibolandesítek. Nagyrészben szintén zöldkövesedve vannak, 
kivéve a Brád felé eső s nagyobb tömegben fellépő Jusus-hegy kőzetét. 
A kőzetek rendesen többé-kevésbbé zöldes színűek s szabadszemmel ben- 
nük apró földpáton kívül rendesen csak sűrűn elhintett hosszú amphibol- 
oszlopokat találunk. Egy-egy gránát szemcse ebben is előfordul. 
A daczíitok ezen területen rendesen sötétebb színüek ; a sűrűn kivált 
víztiszta guarcztól, a nagy fekete biotit-lemezektől és amphibol-oszlopok- 
tól öreg porphyrosak. Földpátjuk rendesen apróbb kristályokban van kifej- 
lődve. Alig zöldkövesedtek. 
A Fehér-Körös völgyében ezen andesittypusoknak megtaláljuk a tör- 
mellék képződményeit is. 
Kristyortól nyugatra a Scorusi nevű hegygerinezet andesittufák 
alkotják, melyek több helyen, de különösen a községgel szemközt a 
meredek vízmosásokban, igen jól fel vannak tárva. Így az egyik — a 
Fehér-Kőrvösön átvezető híddal szemközt levő — vízmosásban legalul vilá- 
gos szürke vagy sárgás, középszemcsés tufás anyag van feltárva, a 
melybe kisebb-nagyobb, világos szürke és vörhenyes, öreg- vagy közép- 
porphyros amphibolandesit darabok vannak bezárva, melyekben a guarcz- 
nak nyomát sem tudtam felfedezni. Ugyanott gyéren előfordulnak egyes 
kisebb, fekete színű andesitzárványok is, melyeknek tömör alapanyagá- 
tól kisebb fekete amphiboloszlopok vannak kiválva, de a melyekről első 
tekintetre kitünik, hogy más kőzettipushoz tartoznak, mint az előbb em- 
lített világos szürke, vagy vörhenyes amphibolandesitek. Mikroskop alatt 
vizsgálva e zárványokat úgy találjuk, hogy bennük a plagiokláson kívül 
a szines elegyrészek közül a világos zöldes sárga, erős pleochroismust 
mutató s keskeny barnás szegélylyel körülvett amphibolok mellett még 
az üde, szintén pleochroistikus hypersthén kristályok játszanak nagy 
szerepet. Ez a kőzet tehát határozottan elüt az amphibolandesitektől és 
az e területen jól jellegzett hypersthén-amphibolandesttek tipusához tar- 
tozik. Ha több adat nem is állana rendelkezésemre, máv ez maga egye- 
dül eldöntené e két kőzettipus viszonyos korát. 
A vízmosáson feljebb haladva e fekete zárványok megszünnek s 
