470 DI LÖRENTHEY IMRE 
hez mikroszkopikus kristályokban kevés guarezszemcse is járul. Elegy- 
részei közül a sárgászöld amphibolon látszik még némi zöldkövesedés, 
míg a hypersthén teljesen üde. 
Tekintve azon éles határt, mely e kétféle megtartási állapotú andesitet 
elválasztja és azon nagy különbséget, a mely első pillanatra szemünkbe 
ötlik, azon eredményre kell jutnunk, hogy az két eruptió eredménye. 
A két eruptió között pedig a felszálló gőzök és gázok átalakították, el- 
zöldkövesítették az első eruptiótermékét, míg a második eruptió után úgy 
látszik, hogy mindenféle vulkáni utóhatás megszünt. Az utóbbi — szürke- 
szinű —  kőzetnek kitörése talán már az amphibolandesit eruptiója után 
lehetett s talán már átmenetet képez a dáczitokhoz. 
Az ezen területre vonatkozó részletes vizsgálataim eredményét, mint 
már említettem, egy nagyobb összefüggő terület részletes áttanulmányo- 
zása után fogom csak összefoglalni. 
Budapest, 1903 október hó. 
NÉHÁNY MEGJEGYZÉS AZ ORYGOGERAS FUGHSI, 
Dr. LÖRENTHEY ImMRÉétől. 
hég szemembe ötlött az a feltünő hasonlatosság, mely ERwsr Kirrunek 
: Ueber die miocenen Pteropoden von Oesterreich-Ungarn F ez. munkájában 
(ireseis Fuchsi, Kirrn néven leírt alak"9x és a magyar korona országai- 
nak, Ausztriának és Szerbiának mélyebb pannoniai rétegeiben elterjedt 
Orygoceras corniculum, BRus. között van. Nem akartam azonban erről 
mind az ideig nyilatkozni, míg a wieni Hofmuseumban lévő eredeti pél- 
dányt meg nem tekintettem. Erre kitünő alkalom nyílt a Wienben tartott 
IX. internaczionális geologus congressus alkalmával. Kirre hofmuseumi 
custos úr, kivel abbeli gyanúmat közöltem, hogy a tőle Creseis Fuchsi néven 
leírt pteropoda valószinűleg nem más, mint egy orygoceras, a legnagyobb 
készséggel volt szíves a leírt és lerajzolt originális példányt s még két más 
ugyanonnan való példányt megmutatni. E példányok megtekintése föltevése- 
met igazolta, a mennyiben kitűnt, hogy nem creseissel, hanem orygoceras- 
sal van dolgunk. A ház ugyanis nem áttetsző, törékeny, hanem elég szolid, 
erős. A Kirrunél lerajzolt példány vége le van törve s így, ha az ember 
X Annalen des K. K. Naturhistorisehen Hofmuseums. Bd. I. Wien, 1886. 
ASP SSOSS Tata LT BÜGeSS5 
