PTEROPODÁS MÁRGA A BUDAPESTI ÓHARMADKORI KÉPZŐDMÉNYEKBEN. 475 
MöRrgcn leírása előbb jelent meg mint GaBB-é, a prioritás a Valvatella 
nemet illeti. MögRcn a dániai alsó-mioczénből írta le, mint typust a Val- 
vatella, atlanta, MöRcH-t, GaBR pedig a szent-domingói mioczénből a 
Valvatella. imitans-t, mely azonban az Antillákon még ma is él. A calab- 
riai plioczénből SrovEsza ír le egy Valvatella-t Embolus bellerophina 
Sreuz. néven.? 
A budai márga alakjai nem azonosak a Valvatella imilans GaABB-al, 
bár a háza ezeknek is kicsi s hasonló egy széles Planorbis-hoz, a búb 
szintén behorpadt, a kanyarulatok részben körülfogják egymást ; de alak- 
jaim nem 2- 2:5, hanem körülbelül 3-5— 4 kanyarulatból állanak s így 
élesen elkülönülnek a Valvalella imitans-tól. A kanyarulatok számát 
illetőleg a budai márga alakjai egyeznek a Valvatella bellerophina 
SFovENZA sp.-val: eltérnek azonban ettől is, amennyiben alakjaimnál a 
kanyarulatok kevésbé fogják egymást körül, tehát evolutabbak s úgylát- 
szik, hogy, a növedékvonalak pedig erősebbek mint a V. bellerophina-nál. 
Különben illik alakjaimra a V. bellerophina leírása, amennyire ezt rossz 
megtartási állapotuk mellett fölismerhetni. 
A Budapest környéki pteropodás márga pteropodái, —- amennyire 
rossz megtartási állapotuk mellett tanulmányozhatók, — legnagyobb 
valószinüséggel egy új Valvatella faj képviselői. Az eddig ismertetett 
fajok közül a V. imitans GaBB-tól, valamint a V. bellerophina BEGUENZ 
sp.-tól a mint láttuk lényegesen eltérnek. A V. atlanta MöRcH-val nem 
hasonlíthattam össze, de hiszem, hogy ettől is eltérő amennyiben az 
atlanta alsó-mioczén korszakbeli s így a korkülönbség alapján jogosan 
feltehető a faji külömbség. Ha később ezek a mi oligoczén pteropodáink 
tényleg új Valvatellának bizonyulnak, úgy ajánlom a Valvatella oligocae- 
mca elnevezést. 
A RzEHAK prof. szivességéből kapott auerschitzi márga darabot 
átvizsgálva, arról győződtem meg, hogy az ebben lévő pteropodákat 
nemileg nem lehet a mi Valvatellanktól elkülöníteni, sőt talán fajilag 15 
azonosak. Lehet azonban, hogy mindkét helyen esetleg több pteropoda 
genus és faj is van, de a megtartási állapot annyira rossz, hogy vég- 
érvényes itéletet mondani nem lehet. 
x G. SxovEsza. Le formazioni terziarie nella provincia di Reggio (Calabria). 
"Reale accademia dei lincei. CCLXXVII. Róma, 1879. P. 277. Tav. XVI. Fig. 34.) 
