478 IRODALOM. 
ezek egy régi massivúmnak maradványai, az corientális szárazföld, -nek, a mely 
mint torlasz bizonyos ellentállást fejtett ki a gyűrődéssel szemben és a déli 
Alpok s a Dinári hegylánczok közé való ékalakú benyomulásával e két ráncz- 
systemát egymástól való távolodásra kényszerítette. Szerző most KocH, GoRk- 
JANOVIÓ-KRAMBERGER és mások, valamint a saját geologiai és tektonikai ész- 
lelései alapján arra az eredményre jut, hogy a Dráva-Száva közének egy 
területe, mely összetételében a keletalpesi czentrális zóna délkeleti szakaszára 
hasonlít, a dinári régióval és a Száva systemával egyidejűleg szenvedett 
gyűrődést, mely gyűrődés ránczai teljesen megegyeznek az utóbbinak csapás- 
irányával. Így tehát a Dráva-Száva közének szigethegységei nem valamely, a 
keleti Alpokra nézve idegen tömeg maradványai, hanem maguknak a keleti 
Alpoknak kristályos feltolt rögei, töredékei a keletalpesi legyező egy sugará- 
"nak HavER F. és SuEss E. régibb felfogása értelmében. Gt Vi 
(3.) S. BRusrsa: Eine subtropische Oasis in Ungarn. Mitteilungen des 
naturwissenschaftlichen Vereines für Steiermark. 1902. évf. 101-—121. old. 
Graz, 1903. 
E közlemény a Nagyvárad melletti Püspökfürdő tömegesen előforduló 
melanopsisait és neritináit tárgyalja. A bevezetésben szerző a fürdő tavában 
élő Nymphaea thermalis, D. C. honosságával is foglalkozik és SrauB MóRrcz 
erre vonatkozó fejtegetései nyomán arra az eredményre jut, hogy a Nymphaca 
thermalis és a Melanopsis Parreyssi, Mönrr. — a Püspökfürdőn ma egyedül 
még élő melanopsis — bizonyára egy subtropusos oázis, oly fauna és flóra 
utolsó Mohikánjai, a melyek a Nagyvárad melletti hőforrásokban a terezier- 
korból maradtak fönn. 
A püspökfürdői melanopsisok alakjainak, változatainak és anomáliáinak 
száma oly végtelen s kifogyhatatlan, hogy ehhez fogható, oly kis térre 
szorítva, sehol a föld kerekségén másutt elő nem fordul. Az itteni melanop- 
sisok változatossága annyira megy, hogy nehezen sikerül csupán két tel- 
jesen egyező alakot is találni. Belőlük ki lehetne válogatni oly alakokat is, 
a melyek a horvát és szlavon melanopsisfauna egyes egyéneihez annyira 
hasonlók, hogy összekeverve őket, a Püspökfürdőről származottakat biztos- 
sággal többé kiválogatni nem lehetne. 5 mégis kétségtelen, hogy ezek mind a 
Melanopsis Parreyssi, Münrr. legközelebbi rokonai. Evolutió nélkül ezt a 
rendkívüli változatosságot megmagyarázni nem lehetne. BnRusrwa az itt talált 
melanopsisokat a M. Parreyssi-ből kiindulva 9 fajba (8 új) és 23 változatba 
(22 új) osztotta be, a melyek közül a M. Parreyssi és scalaris-változata még 
ma is él, míg a többi mind fossilis. 
A püspökfürdői neritinákat a Neritina ( Theodoxus) Prevostiana, PARTSCH-al 
jól lehet azonosítani. Feltünő csak az, hogy bár ezen alak Magyarország több 
pontján még élő állapotban megvan, éppen a Püspökfürdő forrásaiban és tavában, 
a hol egykor rendkívül gyakori volt s a hol az őse is élt, teljesen kihalt. 
A Neritina (Theodoxus) Prevostiana Nagyvárad környékén sehol sem él; a 
legközelebb eső hely, a hol előfordul, a biharmegyei Rabogány, mely azonban 
aránylag szintén messze fekszik. A "fossilis példányok néha oly jó megtar- 
