32 



definitivno izgubila bila tei'en ispod nogu. Ako doista već davno 

 nitko nije vjerovao, da i ljudi mogu autohtono nicati iz zemlje, 

 što Homer navodi, to je ipak još XVI. i XVII. stoljeće pozna- 

 valo recepte za fabrikaciju miševa i žaba od mulja i zemlje. Ako 

 su nadalje Redi i S c h w a m m e j- d a m oboi'ili nauk o spontanom 

 postanju insekta, i Leeuwe nhöek isto učinio in puncto infu- 

 zorija, a Harwey 1650, glasno i jasno tvrdio „Omne animai 

 ex ovo", što se je poslije bolje formuliralo u „omne vivum 

 e vivo" — ipak još polovinom XVIII. vijeka ima istraživalaca, 

 koji tvrdokorno vjeruju u „generatio spontanea" barem nižih 

 bića, kao na pr. Needham za infuzorije. A da bi pogotovo 

 najnesavršeniji stvorovi, kaki su bakterije, mogli spontano 

 postati, to se je vjerovalo i učilo još čitavo jedno stoljeće 

 dalje, dok stvai' ne uzeše u ruke genijalni eksperimentatori Spal- 

 lanzani, Schulze, Schröder, Hoff mann, Ghevreul, 

 van der Broek, Gohn, a valjda kao najsjajnija zvijezda među 

 svima Pasteur. Nauk o „generatio spontanea" morala je defini- 

 tivno pasti, pak i in puncto bakterija ona može da ima samo 

 još historijskoga interesa. 



Vratimo se međutim opet k nauku o infekciji, imajući na 

 umu kolosalan napredak na polju poznavanja mikroorganizama 

 od Ehrenberga dalje. Baš o najnižim bićima, među koja i 

 bakterije idu, vode sada glavnu i odlučnu riječ botanici, 

 imenito Perty, Cohn i Nage li. Posljedni određuje za nje po- 

 sebnu sistematičku kategoriju pod imenom „Schizomy cetes" 

 (Spaltpilze), pošto je Gohn nesumnjivo dokazao njihovu biljsku 

 narav i gotovo popularnim učinio ime „b akt er ij a". Nema sumnje, 

 da su ova čisto botanička istraži vanj a znamenita bila iza 

 razvitak samoga nauka o infekciji. 



A tko bi mogao poreći i to, da su na nauk o „contagiumu 

 vivumu" znatno utjecale u to doba i Pasteurove studije o 

 „vrijenju", imenito tvrdnja njegova contra Liebig, da su kva- 

 sovci žive biljke i da je alkoholično vrijenje njihovo djelo. 

 Pak i za različna druga vrijenja pokazao je Pasteur, da svako 

 ima kao uzročnika specifičnoga mikrobionta, specifični živi fer- 

 menat. I kod različnih t. zv. bolesti vina (na pr. kad kiša, bude 

 gorko, sluzavo i t. d.) ušo je u trag mikrobima kao uzročnicima 

 tih procesa, kao što je i svaka gnjiloba raspadanje organičke 

 materije pod uplivom mikroorganizama. Ovo je potonje 



