38 



više mjesti otvorena, tako da svaki nestručnjak može odgonet- 

 nuti njenu genezu! Suviše jasna stratifikacija terase pako isklju- 

 čuje svaku pomisao na djelovanje glečera, naime na supoziciju, 

 da bi južna zagrebačka pribrežja bile morene ! Time pak pada 

 i svaki teorem o oledbi gore zagrebačke. — Ali kako su se po- 

 čela širiti kriva mišljenja o postanku zagrebačke terase, a prof. 

 Hranilo vie nastojao evo potkrepljivati i nemoguću ideju o 

 oledbi gore zagrebačke: prisiljen sam te krive nazore jedan put 

 za svagda ukloniti. 



Prije, nego li prođem na samu temu moga današnjega pre- 

 davanja, valja da se najprije ustavim kod nekih posve spo- 

 rednih pojava, koje Hranilo vić iznosi kao dokaze za neka- 

 dašnju oledbu gore zagrebačke. 



Što se tiče biljke Epimedium alpinum, to je sveopće poznato, 

 da ona svojim prisučem ne odaje nikakove veze s nekadanjom 

 oledbom onoga terena, na kojem ju danas nalazimo. — Epi- 

 medium alpium motrimo primjerice i na Krndiji pa i u drugim 

 krajevima, koji nijesu nikad bili oledeni. Tà biljku prenose i 

 vjetrovi i vode, a ona se udomi svagdje, gdje joj prijaju životne 

 prilike. Današnji nalaz biljke Epimedium alpinum nije dakle ni- 

 kakav dokaz za nekadanju oledbu ma bilo kojega kraja. 



Nalaz isprutane kami svakako je jedan od važnijih kriterija 

 za prosuđivanje nekadanje oledbe kojega kraja, no te se ispru- 

 tane kami moraju nalaziti u društvu i ostalih karakterističnih 

 pojava, što nam ih ostaviše glečeri. To bi bile morene. Još ću 

 nešto pripomenuti o prutanom valuću. Reći ću, da ga ja još 

 nijesam vidio podno gore zagrebačke, bar ne onakvoga, kako- 

 voga poznajem i imam iz krajeva nekadanjih glečera. No uz- 

 mimo, da ga se je i našlo! — Sada nastaje pitanje, gdje ikako 

 se je našlo to prutano kamenje! — Valja naime znati, da me- 

 kanije kami, kao što su to škriljavci, pa vapnenci, mogu postati 

 prutani i bez djelovanja leda! Uzmemo li na um lokalno i preko 

 10 m. debelu diluvijalnu ilovinu, koja loži povrh kongerijske 

 gline, pa onda množinu potočnoga valuća ležeća u različnim 

 nivoima, bit će nam jasno, da će se prilikom klizanja neke 

 česti ilo vinske mase, a međusobnim trenjem koturinja ovo ispru- 

 tati. Ja Vam to gospodo spominjem poradi toga, što se zna za 

 takovo „tektonički prutano" valuće u literaturi pod imenom 

 „Buchberškoga valuća". No poznajemo ga i s drugih dirlociranih 



