39 



mjesta, od kojih da spomenem samo Bex u zapadnoj Švicarskoj, 

 miocenski „Nagelßuh" u kantonu St. Gallen i t. d. — Budući da 

 ovo tektoničko prutano valuće naliči glacijalnomu, označujemo 

 ga i „pseudoglacijalnim". Ali u dislociranim krajevima, kakovi su 

 primjerice sva naša sjeverno-hrvatska gorja pa i gora zagre- 

 bačka, mora da su relativno veoma čest pojav „gorska zrcala" 

 — ..Harnischi" — to su brušene kamene plohe, koje su nastale 

 horizontalnim ili vertikalnim razmicanjem gorskih stijena. Takove 

 su stijene svagda i jako prutane, ali dakako bez pripomoći leda, 

 no lahko se komadi i takovih zrcala zamijene sa morenskim pru- 

 tanim koturinjem. — Sve sam to spomenuo poradi toga, da 

 Vas gospodo upozorim, kako mora biti čovjek veoma na oprezu, 

 te ne podavati jednomu samo faktu neko određeno, specijalno 

 značenje, koje tek po sumi suglasnih pojava izvesti smijemo! — 

 Izjavljujem pak: ako seje u diluvijalnoj ilovini zagrebačkoga pri- 

 brežja možda i našlo prutavoga kamenja ili valuća, to je ovo samo 

 „pseudoglacijalno" i tektonički prutano ili naprosto strukturni 

 odljevak kvarca od škriljavca, kakovi su baš u našem diluviju 

 vrlo česti, a podobni bi bili neupućenoga navesti na ideju, da 

 imade u ruci glacijalno prutani kamen". )^ 



Još bi konačno mogla i ona masa dovine, u kojoj nalazimo 

 uloženo potočno valuće, laika smesti i dati mu povoda raz- 

 mišljanju podrijetlu te dovine. Ali gospodo, velike mase ilovinske 

 s ove i s one strane zagrebačke gore, u genetičkoj su vezi sa 

 zelenim škriljevima te gore, jer su ilovine neposredan produhat stro- 

 šenja tih zelenih šhriljeva. Bovina se i danas u samim tim pri- 

 brežjima stvara trošenjem i raspadanjem valuća od zelenoga 

 škrilja. Evo Vam gospodo dokaza u to ime ! 



Najviše sam se začudio izjavi prof. Hranilo vica, kojom 

 on čini oledbu gore zagrebačke u neku ruku ovisnom o tom, 

 da li je tresetište Topusko iz dobe oleđenja Europe — dakle di- 

 luvijalno ! 



^) I u istinu iiijesu oni kvarci, što no ih Pilar kao glacijalno pru- 

 tano kamenje navodi (Tragovi oledbe, Rad XXXIX. 1877. pg. 9.) ništa drugo 

 nego strukturni odljevak škriljavca, u kom se je odnosni kvare staložio. 

 Takovih primjeraka imade sijaset u našim potocima, što izlaze iz one 

 zone gore zagrebačke. 



ßelativno su česti i rebravi vapnenci, ali ovi zahvaljuju pru- 

 tavost gorskonie tlaku, pa su sekundaran pojav iz kategorije nepravoga 

 škriljanja (okolica Šestinska). 



