41 



Diluvijalni pak sedimenti, koji sastavljaju zagrebačku terasu, 

 postali su nakon pliocena, jer vidimo, da su — pontičke naslage, 

 koje leže ilovini u podu — nagnute. Žute i sive ilovine za- 

 grebačke terase, staložile su se iz stojećih vodenih masa, koje 

 su mjestimice poput zatona — uljezle u gorski rub. U te bare 

 ili jezera, uticali su potoci i unosili u one plitke pladnjeve pijeska 

 valuća, pa tako prekidaju u horizontalnom i vertikalnom smislu 

 onaj inače jednolično staloženi ilo vinski sedimenat. Kasnije usi- 

 jedanje posavske nizine duž zagrebačke pukotine, uvećalo je ero- 

 ^ijono djelovanje pridolazećih gorskih potoka u onoj diluvijalnoj 

 masi, koja je kongerijskim glinama nasložena i predložena bila. 

 Te su nove erozije konačno urezale sadanja potočna korita, koja 

 se u mnogim slučajevima podudaraju sa starijim, diluvijalnim 

 popriječnim dolinama gore zagrebačke. To pak zato, što je di- 

 luvijalni materijal, koji je ispunjavao one nekadašnje gornjo- 

 pliocenske zatone na južnom rubu gore zagrebačke mekaniji od 

 žilavoga pontičkoga lapora, pa su se s toga i potoci unj vrlo 

 lahko ujedali. 



uvjeren sam, da Vam je gospodo jasno, kako je zagrebačko 

 predbrežje, lih produkat taloženja stajaćih voda, dotično kombi- 

 nirani sedimenat ovih s potočnim nanosom. U višim partijama, 

 kao primjerice južno od crkve Šestinske ili na najvišim točkama 

 povrh sv. Duha, nema dašto onih taloga stajaćih diluvijalnih 

 voda, jer im nivo nije tako visoko sezao, ali iniade tu svagdje 

 u ilovini uklopljene mase potočnoga valuća. 



Prema tomu je jasno, da zagrebačko pribrežje, kao pro- 

 dukat taloženja stajaćih voda i potoka, ne može hiti tvorevina 

 glečera. Za ilovinu rekosmo, da je strošina zelenih škriljeva; za 

 prutano valuće, ako ga u ilovini ih drugdje ima, da je ili tek- 

 tonički prutano (komadi goiskih zrcala), dakle pseudoglacijalno 

 ili je ono naprosto kao sekundarna tvorevina unutar brusilovaca, 

 poprimilo njegovu površinsku strukturu, pa nam se prikazuje na 

 odnosnim plohama manje ili više prutano (to je predavač poka- 

 zao). Epimediiim alpinum je biljka, koja živi posvuda, dakle i u 

 krajevima, koji notorno nijesu bili oleđeni: Topuska je pak de- 

 presija aluvijalna, te produkat erozije rijeke Gline. Ona duga 

 crta, koja se čini gosp. Hraniloviću toli zagonetnom (ravni rub 

 zagrebačke terase, vidi : Geografija pag. 146.), posve je naravna 

 prikaza, koja se temelji na sedimentaciji i paraklazi. 



