Radnje iz mineraloško-petrografskoga muzeja u 



Zagrebu. 



Prilog poznavanju kemijskoga sastava nula u Hrvatskoj. 



1. Dolomit. 



Fruška gora. U terenu serpentinskoga kamenja Fruške 

 gore razvio se uz još neke romboedrijske karbonate i dolomit i to 

 poglavito u dolovima Gerevićkoga, Beočinskoga i Rakovačkoga 

 potoka. Obično je to željezasti dolomit kristalinski zrnata sa- 

 stava, isprepleten žicama kalcedona i kremena. (Kišpatić, Rude 

 u Hrvatskoj, Rad Jugoslavenske Akademije znanosti i umjetnosti, 

 knjiga 147. pag. 68. Zagreb 1901.) 



Od fruškogorskih dolomita imamo mi u mineraloškoj zbirci 

 narodnoga muzeja jedan komad, što ga je donio prof. Kišpatić 

 iz Rakovačkoga potoka. Dolomit je taj krupnozrn; boje je 

 svjetlo zelene, sjaja staklenasta. Na svježe otkalanim pako zrnima 

 bisernasta je sjaja pokazujući slabu irizaciju. U mikroskopskom 

 preparatu očituje se jasno izraženom mijarolitičkom strukturom, 

 koju kod dolomita vrlo često susrećemo. Romboedrijska kala- 

 vost vrlo je lijepo razvijena. Sraslačke lamele nisu se mogle za- 

 paziti. U običnom je svjetlu bezbojan, a kako je jaka dvoloma, 

 to među nakrštenim nikolima interferirà u bijeloj boji višega reda. 



Hladna solna kiselina neznatno ga dira; zagrijevamo li 

 pak kiselinu, rastvara se burno razvijajući jak šum. Kemijski 

 sastav ovoga dolomita vidimo u slijedećoj analizi: 



